ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 травня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/238/21
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Сидорук А.М.

розглянувши: Заяву № без номера від 21.04.2021 (вх. №276 від 21.04.2021) Фізичної особи - підприємця Волянюк Любомира Теодозійовича АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродсервіс інвест" 47631, вул. Зарудка,1в, смт.Козлів, Козівського району, Тернопільської області,

про: видачу судового наказу

Встановив: 21.04.2021 на адресу Господарського суду Тернопільської області надійшла Заява № без номера від 21.04.2021 (вх. №276 від 21.04.2021) Фізичної особи - підприємця Волянюк Любомира Теодозійовича АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродсервіс інвест" 47631, вул. Зарудка,1в, смт.Козлів, Козівського району, Тернопільської області, заборгованості за договором поставки № 27/06/118-1 від 27.06.2018 в розмірі в розмірі 160 395грн 96 коп. (83487 грн 00 коп. заборгованість за Договором поставки; 14380 грн 19 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 1458 грн 53 коп витрати від інфляції за час прострочення, 6533грн 00 коп три проценти річних від простроченої суми, 55 995грн 77коп -пеня за за порушення зобов`язань за договором), а також стягнення 227 грн 00 коп. судового збору.

26.04.2021 року Ухвалою господарського суду заяву ФОП Волянюк Л.Т. залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

07.05.2021 року на адресу суду від заявника - ФОП Волянюк Л.Т. надійшла заява про усунення недоліків заяви про видачу судового наказу.

14.05.2021 зазначену вище заяву задоволено частково та видано судовий наказ про стягнення Фізичної особи - підприємця Волянюк Любомира Теодозійовича АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродсервіс інвест" 47631, вул. Зарудка,1в, смт.Козлів, Козівського району, Тернопільської області, -83487 грн 00 коп. заборгованості за договором поставки та 227 грн 00 коп. судового збору.

Щодо стягнення 14380 грн 19 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 1458 грн 53 коп витрати від інфляції за час прострочення, 6533грн 00 коп три проценти річних від простроченої суми, 55 995 грн 77коп - пеня за за порушення зобов`язань за договором, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Статтею 147 ГПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування поданої заяви ФОП Волянюк Любомир Теодозійович зазначає, що 27.06.2018 між фізичною особою - підприємцем Волянюк Любомиром Теодозійовичем 47851, АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропродсервіс інвест" 47631, вул. Зарудка,1в, смт.Козлів, Козівського району, Тернопільської області, укладено договір поставки №27/06/18-1.

Дослідивши подану заяву в іншій частині - щодо вимог про стягнення з боржника пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд приходить до висновку, що у цій частині заява про видачу судового наказу задоволенню не підлягає.

Положеннями ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм закону слідує, що пеня за своєю правовою природою є не грошовою заборгованістю за договором, а видом штрафних санкцій, яку сторона сплачує у разі невиконання/неналежного виконання свого грошового зобов`язання.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги про сплату нарахувань передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Розглянувши подані заявником матеріали, суд зазначає, що в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, які за своєю правовою природою не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором та не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення пені у розмірі 55995,77 грн, 3% річних - 6533,00 грн та 14380.19грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 ГПК України, зокрема, невідповідність вимогам ст. 148 ГПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст.147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фізичної особи - підприємця Волянюк Любомира Теодозійовича АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродсервіс інвест" 47631, вул. Зарудка,1в, смт.Козлів, Козівського району, Тернопільської області, : 14380 грн 19 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 1458 грн 53 коп витрати від інфляції за час прострочення, 6533грн 00 коп три проценти річних від простроченої суми, 55 995 грн 77коп -пеня за порушення зобов`язань за договором.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали направити заявнику рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повний текст ухвали підписано 21.05.21.

Суддя А.М. Сидорук