СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"24" травня 2021 р. Справа № 922/139/21

Суддя Лакіза В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Руяна", м. Харків (вх.1533 № Х/2)

на рішення Господарського суду Харківської області від 22.03.2021 у справі №922/139/21 (суддя Погорелова О.В., повне рішення складено 22.03.2021)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МВК Транс", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Руяна", м. Харків

про стягнення коштів в розмірі 146 495,36 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "МВК Транс", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Руяна", в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь 146495,36 грн, з яких: 141 350,37 грн заборгованість за договором №ТЕО-60 про надання комплексу послуг транспортно-експедиційного обслуговування від 11.08.2020 та 5144,99 грн пеня, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов вказаного договору.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.03.2021 у справі №922/139/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Руяна" (61026, м. Харків, вул. Сіверська, 114, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МВК Транс" (65009, м. Одеса, Приморський район, вул. Генуезька, 24-Б, офіс 514, ) - 141350,37 грн основного боргу, 5144,99 грн пені та 2270,00 грн судових витрат за подання позву.

Відповідач із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх. №1533 від 18.05.2021) в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення Господарського суду Харківської області від 22.03.2021 у справі №922/139/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Одночасно в апеляційній скарзі заявник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржуване рішення отримано Товариством з обмеженою відповідальністю "Руяна" (далі ТОВ "Руяна") 06.05.2021.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги суд зазначає наступне.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Зокрема, у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 258 до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Відповідно до частин 2, 3 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи, оскаржуване рішення суду прийнято 22.03.2021, його повний текст складено та підписано 22.03.2021.

Копію рішення Господарського суду Харківської області від 22.03.2021 у справі №922/139/21 отримано ТОВ "Руяна" 28.03.2021, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №967 уповноваженій особі відповідача 28.03.2021 (а.с. 77), а також підтверджено апелянтом наданими до матеріалів апеляційної скарги копією поштового конверту про отримання поштового відправлення Господарського суду Харківської області №967 та роздруківкою сайту АТ «Укрпошта». Отже, з урахуванням приписів ч.2 ст.256 ГПК України останнім днем подання апеляційної скарги та поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, з урахуванням отримання відповідачем судового рішення від 22.03.2021, є 19.04.2021.

Натомість, апеляційну скаргу подано апелянтом 11.05.2021, про що свідчить штамп на поштовому відправленні №332, яким апеляційну скаргу направлено до суду. Таким чином, апелянтом порушено строк на подання апеляційної скарги, у зв`язку з чим подано відповідне клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

За приписами частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на положення, закріплені у статті 129 Конституції України, згідно яких основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 22.03.2021 у справі №922/139/21 скаржник зазначав, що оскаржуване рішення отримано представником ТОВ "Руяна" лише 06.05.2021, оскільки копія рішення направлена поштовим відправленням не за адресою для листування (не за фактичним місцем перебування представника ТОВ "Руяна"), а за юридичною адресою товариства, де відсутні будь-які працівники відповідача та поштове відправлення було отримано охоронцем комплексу (що не являється працівником ТОВ "Руяна") та розташовані інші юридичні особи. За вказаних причин посадовими особами ТОВ "Руяна" стало відомо про наявність рішення Господарського суду Харківської області від 22.03.2021 у справі №922/139/21 лише 06.05.2021. Саме цього дня отримане охоронцем комплексу за адресою: 61026, м. Харків, вул. Сіверська, буд. 114, поштове відправлення з копією вказаного рішення Господарського суду Харківської області від 22.03.2021 у справі №922/139/21 (для передачі) було передано директору ТОВ "Руяна". Апелянт звертає увагу суду, що позивачу було добре відомо, що ТОВ "Руяна" має іншу адресу для листування: 61067, м. Харків, проспект Московський, 179-Б, офіс 307. Саме така адреса зазначена в договорі №ТЕО-60 про надання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування від 11.08.2020. Як зазначає скаржник, позивачу були надані усі повні відомості про суб`єкта господарювання, в тому числі і юридична адреса, і адреса для листування, що також вбачається із самого договору №ТЕО-60 про надання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування від 11.08.2020, на які посилався позивач. В той же час, за невідомих скаржником обставин, позивач не повідомив суду адресу для листування при подачі позовної заяви, а також причини, за якими копія рішення Господарського суду Харківської області від 22.03.2021 у справі №922/139/21 була направлена на юридичну адресу, а не на офіційну адресу для листування, зазначену в спірному договорі.

З приводу наведених доводів колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Згідно з ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З матеріалів справи вбачається, що справа №922/139/21 розглядалась Господарським судом Харківської області в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі №922/139/21 від 21.01.2021, була направлена судом на адресу, яка зазначена позивачем в позовній заяві, а також, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є юридичною адресою відповідача, отже є офіційною адресою ТОВ "Руяна".

Ухвалу суду від 21.01.2021, що направлена на юридичну адресу ТОВ "Руяна": 61026, м. Харків, вул. Сіверська, буд. 114 повернуто поштовим відділенням на адресу суду 01.02.2021 із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», натомість, повторно направлена судом 15.02.2021 на юридичну адресу товариства ухвала суду від 21.01.2021 вручена уповноваженому представнику ТОВ "Руяна" 19.02.2021, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване поштове відправлення №134 (а.с. 70). Таким чином, з 19.02.2021 відповідач був обізнаний із наявністю справи №922/139/21.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Крім того, законодавство України, в тому числі норми Господарського процесуального кодексу України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Згідно з ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

В той же час, в матеріалах справи відсутня заява відповідача про направлення йому поштової кореспонденції на іншу адресу, ніж юридична, в порядку, встановленому ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ГПК України.

Відповідно ч. 2 ст. 42, ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. При цьому, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, відповідач як сторона зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (така позиція викладена у рішенні Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

Необхідно також звернути увагу, що відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України «Про доступ до судових рішень».

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Таким чином, виходячи із встановлених по справі обставин, суд вважає, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, а тому ТОВ "Руяна" має навести інші підстави або надати докази, що унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги.

Крім того, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України Про судовий збір.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з наведених приписів позивачем до суду першої інстанції сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн, що відповідає вимогам щодо розміру судового збору, встановленому п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання апеляційної скарги апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 3405,00 грн, тобто 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

В порушення п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі, отже, скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

Також, суд звертає увагу заявника апеляційної скарги на те, що з 01.01.2021 року оновлено платіжні реквізити для перерахування судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З метою усунення недоліків апеляційної скарги, заявнику необхідно надати суду:

- належні докази або ж вказати інші доводи в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження;

- докази сплати судового збору у розмірі 3405,00 грн.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Руяна" залишити без руху.

2. Встановити апелянту 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду:

- належних доказів або ж вказати інші доводи в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження;

- докази сплати судового збору у розмірі 3405,00 грн.

3. Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач В.В. Лакіза