ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м.Харків Справа № 913/151/21
Провадження №34/913/151/21
Суддя господарського суду Луганської області Іванов А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу
за позовом Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», м. Сєвєродонецьк Луганської області,
до Державного підприємства «Науково-дослідний і проектний інститут хімічних технологій «Хімтехнологія», м. Сєвєродонецьк Луганської області,
про стягнення 70 249 грн. 20 коп.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Суть спору: Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Державного підприємства «Науково-дослідний і проектний інститут хімічних технологій «Хімтехнологія», в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором на очищення побутових стічних вод №17/ОГЭ-34(БСВ) від 30.12.2011 в розмірі 70 249 грн. 20 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.12.2011 між сторонами було укладено Договір на очищення побутових стічних вод №17/ОГЭ-34(БСВ), відповідно до умов якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги з прийому та очищення побутових стічних вод, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги з очищення побутових стічних вод.
Як зазначає позивач, він належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та надав послуги по прийому та очищенню побутових стічних вод, що підтверджується Актами здачі-прийняття робіт (послуг) на загальну суму 70 249 грн. 20 коп.
В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за Договором на очищення побутових стічних вод №17/ОГЭ-34(БСВ) від 30.12.2011 належним чином не виконав та своєчасно не сплатив за надані послуги, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 70 249 грн. 20 коп.
З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією №24-ПО/46-24 від 20.01.2020, в якій просив перерахувати суму заборгованості на його поточний рахунок.
Однак, відповідач вказану претензію залишив без відповіді та заборгованість в розмірі 70 249 грн. 20 коп. не сплатив, що стало підставою для звернення позивача до суду.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021 справу №913/151/21 передано на розгляд судді Іванову А.В.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 25.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, без виклику сторін.
Відзиву на позовну заяву, письмових пояснень чи будь-яких інших заяв по суті від відповідача в даній справі не надходило.
Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до ч.ч. 3 та 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).
З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.
Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
30.12.2011 між Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (Виконавець, позивач) та Державним підприємством «Науково-дослідний і проектний інститут хімічних технологій «Хімтехнологія» (Замовник, відповідач) було укладено Договір на очищення побутових стічних вод №17/ОГЭ-34(БСВ) (далі Договір), відповідно до умов п. 1.1.,1.2. якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги з прийому та очищення побутових стічних вод Замовника в об`ємі 13,2 м. куб./год., а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги з очищення побутових стічних вод (а.с. 3-7).
Кількість побутових стічних вод, що відводяться на очисні споруди Виконавця, дорівнює 100% від місячного споживання води господарсько-питного призначення (п. 2.1. Договору).
Згідно п. 2.2. Договору узгодження кількості побутових стічних вод, переданих Виконавцю, здійснюється представниками Виконавця та Замовника один раз на місяць з оформленням двостороннього акту в останній день звітного місяця.
Ціна очистки 1000 м3 побутових стічних вод складає без ПДВ 8800 грн., а з ПДВ 10 560 грн. Ціна підлягає зміні при зміні цін на сировину, енергоресурси та інші складові собівартості з оформленням додаткової згоди (п.п. 3.1., 3.2. Договору).
За змістом п.п. 3.3., 3.4. Договору Замовник зобов`язаний до 1 числа запланованого місяця перерахувати на розрахунковий рахунок Виконавця 100% вартості заявленої кількості очистки побутових стічних вод на наступний календарний місяць. Виконавець зобов`язаний після закінчення розрахункового місяця направити Замовнику рахунок-фактуру з фактичним розрахунком за минулий місяць.
Остаточний розрахунок за очистку побутових стічних вод Замовник зобов`язаний провести до 10 числа місяця, наступного за звітним (п. 3.5. Договору).
Відповідно до п. 3.9. Пунктом 3.9. Договору передбачено, що сума Договору складає 139 392 грн. 00 коп.
Відповідно до п. 4.1. Договору показники побутових стічних вод Замовника, які поступають на очисні споруди Виконавця, не повинні перевищувати унормованих значень, які наведені в додатку №1 даного Договору.
Сторони визначили в п.п. 7.1., 7.2. що цей Договір діє з 01.01.2012 по 31.12.2012. Договір може бути продовжений на новий строк на тих же умовах за письмовим зверненням Замовника і згоди Виконавця з оформленням додаткової угоди.
Даний договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками без жодних застережень та зауважень.
В подальшому сторони уклали ряд Додаткових угод, якими, зокрема, змінювали ціну очистки за 1000 м3, суму та строк дії Договору (а.с. 9-30).
Зокрема, Додатковою угодою №16 від 01.07.2016 до Договору сторони внесли зміни в п. 2.1, якими визначили, що кількість побутових стічних вод, які відводяться на очисні споруди Виконавця, дорівнює 100% від місячного споживання води господарсько-питного призначення, яка отримується від підприємства-постачальника. Кількість спожитої води підтверджується завіреною копією Акту приймання-передачі води. Решту умов Договору сторони залишили незмінними (а.с. 24).
Додатковими угодами №№17-20 від 31.12.2016 до Договору сторони вносили зміни в п. 7.1., якими продовжували строк дії Договору, зокрема, до 31.12.2018. Решту умов Договору сторони залишили незмінними (а.с. 25-28).
В Додатковій угоді №21 від 31.12.2017 до Договору сторони виклали п. 3.1 розділу в новій редакції, визначивши при цьому, що ціна очистки 1000 м3 побутових стічних вод складає 29 000 грн. 00 коп. без ПДВ та 34 800 грн. 00 коп. з ПДВ з 01.01.2018. Решту умов Договору сторони залишили незмінними (а.с. 29).
Додатковою угодою №22 від 31.12.2018 до Договору сторони внесли зміни в п. 7.1. якими визначили, що Договір діє з 01.01.2012 по 31.12.2019. Решту умов Договору сторони залишили незмінними (а.с. 30).
На виконання умов Договору сторони підписали та скріпили печатками Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №2124 від 31.05.2017 на суму 2 116 грн. 80 коп. з ПДВ, №2526 від 30.06.2017 на суму 2 654 грн. 40 коп. з ПДВ, №2908 від 31.07.2017 на суму 2 284 грн. 80 коп. з ПДВ, №3250 від 31.08.2017 на суму 2 654 грн. 40 коп. з ПДВ, №3619 від 30.09.2017 на суму 2 587 грн. 20 коп. з ПДВ, №4001 від 31.10.2017 на суму 3 729 грн. 60 коп. з ПДВ, №4378 від 30.11.2017 на суму 4 166 грн. 40 коп. з ПДВ, №4678 від 31.12.2017 на суму 4 502 грн. 40 коп. з ПДВ, №118 від 31.01.2018 на суму 6 264 грн. 00 коп. з ПДВ, №652 від 28.02.2018 на суму 5 289 грн. 60 коп. з ПДВ, №981 від 31.03.2018 на суму 4 350 грн. 00 коп. з ПДВ, №1304 від 30.04.2018 на суму 2 853 грн. 60 коп. з ПДВ, №1613 від 31.05.2018 на суму 2 992 грн. 80 коп. з ПДВ, №1924 від 30.06.2018 на суму 3 097 грн. 20 коп. з ПДВ, №2231 від 31.07.2018 на суму 3 932 грн. 40 коп. з ПДВ, №2551 від 31.08.2018 на суму 3 201 грн. 60 коп. з ПДВ, №2867 від 30.09.2018 на суму 2 296 грн. 80 коп. з ПДВ, №3173 від 31.10.2018 на суму 2 331 грн. 60 коп. з ПДВ, №3473 від 30.11.2018 на суму 1 948 грн. 80 коп. з ПДВ, №3781 від 31.12.2018 на суму 1 774 грн. 80 коп. з ПДВ, №272 від 31.01.2019 на суму 4 558 грн. 80 коп. з ПДВ, №1391 від 31.05.2019 на суму 69 грн. 60 коп. з ПДВ, №1655 від 30.06.2019 на суму 174 грн. 00 коп. з ПДВ, №1911 від 31.07.2019 на суму 34 грн. 80 коп. з ПДВ, №2161 від 31.08.2019 на суму 139 грн. 20 коп. з ПДВ, №2411 від 30.09.2019 на суму 69 грн. 60 коп. з ПДВ, №2660 від 31.10.2019 на суму 34 грн. 80 коп. з ПДВ, №2894 від 30.11.2019 на суму 139 грн. 20 коп. з ПДВ (а.с. 31-58), а всього на загальну суму 70 249 грн. 20 коп.
З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлялася претензія №24-ПО/46-24 від 20.01.2020, в якій вказав, що сума заборгованості складає 68 053 грн. 20 коп. та просив перерахувати її на поточний рахунок (а.с. 59-60).
Однак, відповідач вказану претензію залишив без відповіді та заборгованість не сплатив.
Оскільки відповідачем обов`язок щодо сплати заборгованості за Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 70 249 грн. 20 коп.
Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.
Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 ГК України.
Положеннями ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За змістом ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За своєю правовою природою договір, який укладено сторонами, є договором надання послуг.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Так, Договором на очищення побутових стічних вод №17/ОГЭ-34(БСВ) від 30.12.2011 встановлений строк виконання зобов`язання щодо розрахунку за надані послуги з прийняття та очищення побутових стічних вод до 10 числа місяця, наступного за звітним (п. 3.5 Договору).
Відтак, відповідач мав оплатити вартість наданих послуг з прийняття та очищення побутових стічних вод за загальний період з травня 2017 року по листопад 2019 року згідно Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) до 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавалися такі послуги.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що у встановлений Договором строк, відповідач за надані послуги з прийняття та очищення побутових стічних вод не розрахувався, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 70 249 грн. 20 коп.
В подальшому позивач 20.01.2020 направляв на адресу відповідача претензію №24-ПО/46-24 від 20.01.2020, в якій вказав, що послуги надані за Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за Договором на очищення побутових стічних вод №17/ОГЭ-34(БСВ) від 30.12.2011 не оплачені та просив перерахувати заборгованість на його поточний рахунок (а.с. 59-61).
Однак, відповідач вказану претензію залишив без відповіді та заборгованість в розмірі 70 249 грн. 20 коп. не сплатив. Матеріали справи доказів оплати відповідачем такої заборгованості не містять.
Приймаючи до уваги те, що відповідачем у встановлений Договором строк не оплачено надані послуги з прийняття та очищення побутових стічних вод за загальний період з травня 2017 року по листопад 2019 року, суд приходить до висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором на очищення побутових стічних вод №17/ОГЭ-34(БСВ) від 30.12.2011
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 70 249 грн. 20 коп. є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами та такими, що підлягають задоволенню повністю.
В зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором на очищення побутових стічних вод №17/ОГЭ-34(БСВ) від 30.12.2011 за послуги надані з травня 2017 року по листопад 2019 року в сумі 70 249 грн. 20 коп.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
З позовної заяви вбачається, що судовими витратами в даній справі є сума сплаченого судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп., яка була сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю «Хім-Трейд», яке є Повіреним Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» згідно з Договором доручення №35/ФО/19-03 від 18.02.2019 та виданої, відповідно до Договору довіреності №140 від 17.12.2019 (а.с. 66-69).
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача та стягнути його на користь позивача, а не платника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Хім-Трейд», оскільки судовий збір покладається виключно на сторін по справі.
Керуючись ст.ст. 46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Позов Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» до Державного підприємства «Науково-дослідний і проектний інститут хімічних технологій «Хімтехнологія» задовольнити повністю.
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та у порядку, визначеному пп. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Рішення складено та підписано без його проголошення 21.05.2021.

Суддя А.В. Іванов