ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2021м. ДніпроСправа № 904/690/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термопол Україна", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства "Полістар", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 831 745, 41 грн

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Сергієнко М.О.

Представники:

від позивача: Тарянік К.О., договір про надання п/д б/н від 13.05.2021, адвокат;

від відповідача: Павлова Ю.М., ордер АЕ № 1061031 від 16.03.2021, адвокат.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "Термопол Україна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства "Полістар" про стягнення заборгованості у розмірі 831 745, 41 грн.

Також позивач просить понесені ним судові витрати покласти на відповідача, зокрема: витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 12 476, 19 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 42 000 грн.

Ухвалою суду від 09.02.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Термопол Україна" залишено без руху та запропоновано позивачу протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду доказів надсилання на адресу відповідача позову з додатками (поштовий опис вкладення з поіменним переліком предметів).

15.02.2021 від позивача надійшли пояснення щодо ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2021, які за своїм змістом є заявою про усунення недоліків.

Ухвалою суду 17.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу для подання відзиву встановлено 15-тиденний строк з дня отримання (вручення) даної ухвали.

23.03.2021 відповідач подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, а також клопотання про продовження строку на подання відзиву та зустрічного позову.

Ухвалою суду від 24.03.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "Полістар" про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) представників сторін задоволено, призначено судове засідання у справі на 12.04.2021. Також ухвалою суду від 24.03.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "Полістар" про продовження строку на подання відзиву; відповідачу встановлено строк для подання суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву до 05.04.2021.

Судове засідання, призначене на 12.04.2021, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ярошенко В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 21.04.2021 призначено судове засідання на 17.05.2021.

14.05.2021 позивачем подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

17.05.2021 від відповідача засобами електронного зв`язку надійшли відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вказуючи на невідповідність якості товару представленим зразкам. Пропуск строку подання відзиву відповідач обґрунтовує простоєм підприємства протягом лютого-травня 2021 року, святковими днями з 01.05.2021 по 12.05.2021 та посилається на норми частини 2 статті 119 та частини 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

У зустрічній позовній заяві відповідачем викладено вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Термопол Україна" збитків у розмірі 1 048 763 грн, завданих неякісним виконанням зобов`язань за договором поставки товару № 0502-19 від 05.02.2019

В судове засідання 17.05.2021 з`явилися представники сторін.

За результатами розгляду в судовому засіданні поданих сторонами заяв по суті справи та з процесуальних питань судом постановлено ухвали від 17.05.2021 про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Термопол Україна" про долучення документів до матеріалів справи та про повернення зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства "Полістар".

Розглянувши поданий відповідачем відзив на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Причини, наведені відповідачем в обґрунтування пропуску строку подання відзиву, який вже було продовжено судом, не можуть бути визнані поважними, оскільки попереднє клопотання відповідача про продовження процесуального строку було подано до суду 23.03.2021, тобто під час перебування Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства "Полістар" у простої. Зазначене свідчить про те, що простій Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства "Полістар" не створював перешкод для належного представництва інтересів відповідача адвокатом Павловою Ю.М. Будь-яких доказів наявності обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином, які унеможливили своєчасне подання представником відповідача відзиву, ним до матеріалів справи не надано. Крім того, суд наголошує, що у період з лютого по травень 2021 року у Дніпропетровській області не вводились жорсткі карантинні обмеження, пов`язані із зупиненням або обмеженням роботи підприємств, установ, організацій; руху громадського транспорту тощо. Тому посилання відповідача на карантинні обмеження як на причину неможливості вчинення відповідних процесуальних дій є необґрунтованими.

Наявності інших поважних причин пропуску продовженого судом строку подання відзиву відповідачем належними та допустимими доказами не доведено. Тому відзив Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства "Полістар" підлягає залишенню судом без розгляду на підставі частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, нормами статей 43, 13 Господарського процесуального кодексу України учасників судового процесу та їх представників зобов`язано добросовісно користуватися процесуальними правами та покаледно на них ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій.

З огляду на наведені вище норми чинного законодавства суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В ході судового засідання 17.05.2021 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 17.05.2021 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки товару № 0502-19 від 05.02.2019 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Позиція відповідача

Позиція відповідача не береться судом до уваги у зв`язку з пропуском строку для подання відзиву.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

05.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Термопол Україна" (далі позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю підприємством "Полістар" (далі відповідач, покупець) було укладено договір поставки товару № 0502-19 (далі договір).

Згідно з пунктом 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар, апокупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених цим договором

Найменування, одиниці виміру, кількість, асортимент, ціна товару, що підлягає поставці за цим договором, визначаються в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору).

Згідно з пунктом 1.3 договору поставка проводиться у відповідності до заявок, які подаються покупцем. Заявка обов`язково повинна містити данні щодо асортименту та кількості товару. Заявка може бути надана постачальнику по факсу, електронною поштою, кур`єром або іншим погодженим сторонами способом.

Постачальник з дати отримання замовлення покупця надсилає останньому підтвердження прийняття замовлення за допомогою факсимільного чи електронного зв`язку; після підтвердження замовлення, постачальник оформлює та надсилає покупцю рахунок-фактуру на оплату замовленого товару (пункти 3.1, 3.2 договору).

Пунктами 3.3, 3.4 договору передбачено, що поставка товару здійснюється зі складу постачальника за рахунок постачальника, силами постачальника, якщо сторонами не узгоджено іншого порядку доставки товару у специфікації на поставку товару; за узгодженням сторін поставка товару може здійснюватись за рахунок покупця, силами покупця, або третьої особи (перевізника).

У пункті 3.6 договору сторонами узгоджено, що датою поставки/передачі товару, переходу права власності та ризику випадкового знищення та пошкодження вважається дата підписання видаткової накладної (товарно-транспортної накладної), про що свідчить підпис уповноваженого представника покупця про отримання товару.

Приймання товару за кількістю здійснюється згідно видаткових накладних, за якістю згідно даних сертифікатів якості (п. 3.7 договору).

За умовами пункту 3.8 договору при передачі товару постачальник зобов`язаний передати покупцю всю необхідну документацію на товар, а саме:

- видаткову накладну, підписану уповноваженим представником постачальника;

- специфікацію на партію товару;

- ттн.

Відповідно до пункту 4.1 договору оплата за цим договором здійснюється покупцем у безготівковій формі на розрахунковий рахунок постачальника в розмірі 100% на основі виставленого рахунку-фактури постачальником з відстрочкою платежу 30 днів з моменту відвантаження товару покупцю, якщо сторонами не узгоджено іншого порядку оплати товару в специфікації.

Платіжні документи за цим договором оформляються відповідно до законодавства із дотриманням усіх вимог, що звичайно застосовуються до змісту і форми таких документів, з обов`язковим зазначенням номера договору, за яким здійснюється переказ грошових коштів.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати покупцем товару в строки, погоджені сторонами покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період затримки оплати від вартості неоплаченого (несвоєчасно оплаченого) товару за кожний день порушення строків платежу.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019, а в частині гарантійних зобов`язань до закінчення строку гарантії.

Підписаних сторонами специфікацій до договору матеріали справи не містять.

Позивач у позові зазначає, що на виконання умов договору з 15.01.2019 поставляв відповідачу товар, оплату за який Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство "Полістар" припинило здійснювати починаючи з 02.10.2019.

Так, за твердженням позивача, ним 03.10.2019, 28.10.2019 та 14.01.2020 було відвантажено товар відповідачу. Відповідач по рахунку № 126 від 02.10.2019 на суму 285 156 грн здійснив часткову оплату товару в сумі 255 156 грн, у зв`язку з чим заборгованість за цим рахунком становить 30 000 грн. Вартість товару, на оплату якого позивачем були виставлені рахунки № 141 від 25.10.2019 на суму 331 441, 56 грн та № 7 від 22.01.2020 на суму 307 690,68 грн, відповідачем оплачена не була.

Тож, позивач стверджує, що заборгованість відповідача за договором станом на 30.06.2020 становить 669 132, 24 грн.

Наявна заборгованість і стала причиною звернення позивача до суду з даними позовом про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 669 132, 24 грн, пені в розмірі 114 321, 90 грн, 3% річних у розмірі 21 740, 70 грн та інфляційних втрат у розмірі 26 550, 57 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Щодо суми основного боргу

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Умовами договору передбачена 100% оплата товару з відстрочкою платежу протягом 30 днів з моменту відвантаження товару покупцеві.

Таким чином, підставою виникнення у відповідача як покупця зобов`язання з оплати товару за договором є факт поставки йому товару, доведений у встановленому законом порядку.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач у підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заявлені позовні вимоги надав (у копіях): договір поставки товару № 0502-19 від 05.02.2019, рахунки на оплату № 126 від 02.10.2019 на суму 285 156 грн, № 141 від 25.10.2019 на суму 331 441, 56 грн, № 7 від 22.01.2020 на суму 307 690,68 грн та підписаний сторонами акт звірки взаєморозрахунків за договором за 1 півріччя 2020 року, кінцевим сальдо якого є 669 132, 24 грн на користь позивача (арк. с. 22-25).

Втім, за своєю природою рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати грошові кошти в якості оплати за переданий товар, і за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, встановленого статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки рахунком-фактурою не фіксується господарська операція, розпорядження чи дозвіл на її проведення (аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 918/537/18).

За змістом статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію - дію або подію, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з частиною 2 статті 9 цього Закону первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, факт здійснення господарської операції з поставки товару, що є підставою виникнення у покупця обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар, фіксується підписанням покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (або товарно-транспортної накладної, якщо це передбачено умовами договору).

Тому надані позивачем до матеріалів справи рахунки на оплату (рахунки-фактури) не можуть свідчити про наявність заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки вони не підтверджують факту отримання відповідачем товару та наявності у нього заборгованості перед позивачем.

Також й акт звірки взаєморозрахунків не є первинним документом і не доводить факту здійснення будь-якої господарської операції (поставки, надання послуг тощо). Він є лише фіксуючим документом, що відображає стан заборгованості та в окремих випадках - руху коштів у бухгалтерському обліку підприємств і має інформаційний характер.

З огляду на відсутність у матеріалах справи: специфікацій до договору, в яких сторонами узгоджено спірні поставки товару (найменування товару, його кількість, ціну та т.і.); замовлень покупця на поставку цих партій товару; видаткових та товарно-транспортних накладних; розрахункових документів щодо оплати спірних партій товару, - факт наявності у відповідача заборгованості в розмірі 669 132, 24 грн за договором не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 669 132, 24 грн задоволенню не підлягають.

Щодо сум пені, інфляційних втрат та 3% річних

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 114 321, 90 грн за загальний період з 01.11.2019 по 29.01.2021, інфляційних втрат у розмірі 26 550, 57 грн за загальний період з листопада 2019 року по листопад 2020 року та 3% річних у розмірі 21 740, 70 грн за загальний період з 01.11.2019 по 29.01.2021, нарахованих на суму заборгованості за спірними поставками в розмірі 669 132, 24 грн.

Втім, з огляду на похідний характер пені, інфляційних втрат та 3% річних від основного зобов`язання, у позовних вимогах в цій частині позову слід відмовити у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу в розмірі 669 132, 24 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 118, 129, 231, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Термопол Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства "Полістар" про стягнення заборгованості в розмірі 831 745, 41 грн.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.05.2021.

Суддя В.І. Ярошенко