РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2021Справа № 910/2191/21

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Київгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона-7"

про стягнення 18 396 грн 96 коп.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Київгаз" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона-7" про стягнення 18 396 грн 96 коп. штрафних санкцій за договором підряду № П-1302/12-08 до договору на приєднання № ПН-01302/12-08, в тому числі: 12 357 грн 15 коп. інфляційних втрат та 6 039 грн 81 коп. 3 % річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору підряду № П-1302/12-08 до договору на приєднання № ПН-01302/12-08 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо виконання робіт у встановлений в договорі строк, у зв`язку з чим позивачем нараховано 12 357 грн 15 коп. інфляційних втрат та 6 039 грн 81 коп. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 відкрито провадження у справі № 910/2191/21, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Станом на 24.05.2021 відповідачем вимог ухвали суду від 17.02.2021, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі було отримано 09.03.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 015.

Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.08.2019 між Акціонерним товариством "Київгаз" (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона-7" (далі - підрядник, відповідач) укладено договір підряду № П-1302/12-08 до договору на приєднання № ПН-01302/12-08 (далі - договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації виконання робіт з монтажу вузла обліку газу та монтажу газопроводу (далі - роботи) на об`єкті за адресою: м. Київ, вул. Університетська, 27.

Згідно з пунктом 3.1. договору вартість робіт становить - 250 907,52 грн. (з ПДВ).

Пунктом 3.3. договору сторони погодили, що оплата замовником за даним договором проводиться у два етапи:

І етап: аванс 80 % від вартості робіт у розмірі 200 726,02 грн у строк протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання сторонами цього договору;

ІІ етап: остаточний розрахунок 20 % в розмірі 50 181,50 грн, у тому числі ПДВ - 8 363,58 грн у строк протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання сторонами актів приймання - передачі виконаних робіт.

Позивач зазначає, що на виконання умов п.3.3. договору позивач згідно із платіжним дорученням № 6746 від 15.08.2019 перерахував відповідачу аванс у розмірі 200 726,02 грн.

У відповідності до пункту 2.2. договору підрядник зобов`язаний виконати всі роботи за цим договором та передати результати робіт до 31 грудня 2019 року.

Відповідно до пункту 2.3. договору при неможливості виконати роботи в строк вказаний у пункті 2.2. договору, підрядник зобов`язаний повідомити про це замовника з метою перегляду строків. Рішення про перегляд строків оформляється додатковою угодою.

Згідно з пунктом 9.3. договору по закінченню робіт, або у разі припинення дії договору, підрядник готує та передає на розгляд позивачу акт приймання-передачі виконаних робіт, а також надає замовнику належним чином оформлену виконавчу документацію (сертифікати, паспорти, протоколи та акти перевірок, обстеження і випробувань встановлених матеріалів та обладнання, акти прихованих робіт тощо).

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання з виконання робіт у строк передбачений договором не виконав, результати виконаних робіт та виконавчу документацію позивачу по акту приймання-передачі виконаних робіт не передав.

Також позивач зазначає, що після укладання договору від відповідача не надходило звернень до позивача щодо перегляду строків виконання робіт за договором.

Згідно з п.п. 4.4.5. договору замовник має право відмовитися від даного договору та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що їх закінчення у строк, визначений договором, стає неможливим.

У відповідності до п. 12.1. договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами нами своїх зобов`язань.

Відповідно до п. 12.2. договору цей договір може бути достроково розірваний в односторонньому порядку на вимогу однієї із сторін у випадку невиконання чи неналежного виконання своїх договірних зобов`язань на строк більше ніж 5 (п`яти) робочих днів.

Відповідно до п. 14.8 договору цей договір може бути також припинений з інших підстав та у порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.

У відповідності до частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Частиною першою статті 854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Судом встановлено, що позивач на виконання п.3.3 договору, перерахував на користь відповідача суму авансу у розмірі 200 726,02 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6746 від 15.08.2019 та банківською випискою з рахунку позивача за 15.08.2019, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Отже, позивач як замовник виконав свій обов`язок зі сплати на користь відповідача як підрядника авансу у розмірі 200 726,02 грн.

Стаття 846 Цивільного кодексу України визначає, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

27.01.2020 позивач посилаючись на п.4.4.5. та п.14.8 договору та ч.2 ст.849 ЦК України, направив відповідачу лист-вимогу вих. № 184/09-1 від 27.01.2020 з повідомленням про односторонню відмову від договору підряду № П-1302/12-08 від 12.08.2019 та з вимогою повернути отриманий за договором аванс у сумі 200 726,02 грн.

Вказаний лист-вимога залишився відповідачем без відповіді та задоволення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі № 910/2988/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2020, за позовом Акціонерного товариства "Київгаз" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона-7" про стягнення 200 726 грн 02 коп. заборгованості за неналежне виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором підряду №П-1302/12-08 від 12.08.2019 позов задоволено повністю; з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона-7" на користь Акціонерного товариства "Київгаз" стягнуто суму авансу у розмірі 200 726 грн 02 коп. та судовий збір у розмірі 3 010 грн 89 коп.

Даним рішенням встановлено факт невиконання відповідачем договірних зобов`язань із виконання робіт за договором підряду №П-1302/12-08 від 12.08.2019. Також, рішенням встановлено, що відповідач не повернув авансовий внесок позивачу у розмірі 200 726 грн 02 коп., сплачений на виконання умов п.3.3 договору.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 18 396 грн 96 коп. заборгованості за прострочення виконання грошового зобов`язання, в тому числі: 12 357 грн 15 коп. інфляційних втрат та 6 039 грн 81 коп. 3% річних.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Суд встановив, що доданий до позовної заяви розрахунок інфляційних втрат є не вірним, оскільки позивачем при здійсненні розрахунку допущено арифметичні помилки.

За перерахунком суду, не виходячи за межі заявленого позивачем періоду нарахування (з 04.02.2020, по 04.02.2021) сума інфляційних втрат за період прострочення виконання грошового зобов`язання становить 12 334 грн 49 коп.

Відтак, вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 12 357 грн 15 коп. підлягають частковому задоволенню на суму 12 334 грн 49 коп.

Судом перевірено розрахунок 3% річних та встановлено його правильність та відповідність вимогам умов договору та нормам чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов`язання за договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню за розрахунком суду у розмірі 12 334 грн 49 коп., вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 6 039 грн 81 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237-238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона-7" (вулиця Бориспільська, будинок 11-А, місто Київ, 02093, ідентифікаційний код 34183008) на користь Акціонерного товариства "Київгаз" (вулиця Михайла Бойчука, будинок 4-Б, місто Київ, 01103, ідентифікаційний код 03346331) 12 334 (дванадцять тисяч триста тридцять чотири) грн 49 коп. інфляційних втрат, 6 039 (шість тисяч тридцять дев`ять) грн 81 коп. 3 % річних та 2 267 (дві тисячі двісті шістдесят сім) грн 20 коп. судового збору.

3. В іншій частині заявлених позовних вимог про стягнення 22 грн 66 коп. інфляційних втрат відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено 24.05.2021, у зв`язку із перебуванням судді Плотницької Н.Б. з 22.03.2021 по 23.04.2021 на лікарняному, а з 26.04.2021 по 21.05.2021 - у відпустці.

Суддя Н.Б.Плотницька