УХВАЛА

м. Київ

24.05.2021Справа № 910/8067/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЛ УКРАЇНА" про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЛ УКРАЇНА" (02091, місто Київ, вулиця Тростянецька, будинок 49) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ ЕКСПРЕС" (04073, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок 9) про стягнення 1 174 013,19 грн,

Без виклику представників сторін

В С Т А Н О В И В:

20.05.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЛ УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЛ УКРАЇНА" про стягнення 1 174 013,19 грн, та 21.05.2021 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

20.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСЛ УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення вказаного позову.

21.05.2021 зазначена заява передана судді Демидову В.О. у відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, приходить до таких обгрунтованих висновків.

Предметом спору у справі № 910/8067/21 є заборгованість у розмірі 1 174 013,19 грн, яка виникла у відповідача внаслідок порушення умов Договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № 04072019 від 04.07.2019, а саме не в повному обсязі здійснено оплату за надані послуги.

Позивач відповідно до заяви про забезпечення позову від 18.05.2021 просить вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ Експрес» (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, б. 9, ) в розмірі 1 217 758,4 грн., які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ Експрес», інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову;

- накласти арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ Експрес» (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, б. 9, ) в розмірі 1 217 758,4 грн.: 1) земельну ділянку кадастровий № :02:000:5108, площею 1,4001 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Великосеверинівська с/р; 2) земельну ділянку кадастровий № :02:000:5107, площею 1,49 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Великосеверинівська с/р.

- накласти арешт на рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ Експрес» (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, б. 9, ) в розмірі 1 217 758,4 грн.

В заяві про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСЛ УКРАЇНА" зазначило, що станом на 31 березня 2021 року відповідач визнав наявну заборгованість з наданих послуг у сумі 1 313 200,38 грн., про що сторони підписали Акт звірки взаємних розрахунків станом 31.03.2021 року між ТОВ «ТСЛ України» та ТОВ «ТММ Експрес».

Протягом квітня 2021 року Відповідач частково оплатив надані послуги, що підтверджується платіжним доручення № від 06.04.2021 на суму 21 000 грн.; платіжним доручення № від 12.04.2021 на суму 21 000 грн.; платіжним доручення № від 14.04.2021 на суму 21 000 грн.; платіжним доручення № від 20.04.2021 на суму 42 000 грн.; платіжним доручення № від 20.04.2021 на суму 63 000 грн.

Станом на дату подання позову сума заборгованості з оплати послуг перевезення вантажу, з урахуванням здійснених оплат, становить 1 145 200 (один мільйон сто сорок п`ять тисяч двісті) гривень 38 коп.

Загальна сума заборгованості складає 1 174 013 (один мільйон сто сімдесят чотири тисячі тринадцять) гривень 19 коп., з яких: 1 145 200 (один мільйон сто сорок п`ять тисяч двісті) грн. 38 коп. - плата за надані послуги з перевезення вантажу; 11 396 (одинадцять тисяч триста дев`яносто шість) грн. 86 коп.; 4 872 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) гривень 80 коп. - 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в порядку частини другої статті 625 ЦК України; 12 543 (дванадцять тисяч п`ятсот сорок три) гривень 15 коп. - інфляційні втрати в порядку частини другої статті 625 ЦК України.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивач посилаються на те, що відповідач з питання погашення наявної заборгованості від спілкування ухиляється, на телефонні дзвінки та електронні листи позивача не відповідає, що свідчить про відсутність у Відповідача наміру в добровільному порядку виконувати взяті на себе за Договором зобов`язання.

Зокрема позивач зазначає, що Відповідно до інформаційної довідки № 256871446 від 17.05.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (( вбачається, що Відповідач є власником наступного майна:

- вантажного терміналу міжнародної кур`єрської пошти, загальною площею 22089 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Броварська, буд. 1, на підставі договору купівлі-продажу № 1920 від 24.11.2017;

- земельної ділянки кадастровий № :03:002:0004, площею 2,6147 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, під існуючу забудову (вантажний термінал міжнародної кур`єрської пошти), що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, на підставі договору купівлі-продажу № 1919 від 24.11.2017;

- земельної ділянки кадастровий № :02:000:5108, площею 1,4001 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Великосеверинівська с/р, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 424861 від 23.04.2009;

- земельної ділянки кадастровий № :02:000:5107, площею 1.4- га цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Великосеверинівська с р. на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 424862 від 23.04.2009.

Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСЛ УКРАЇНА" зазначає що на вантажний термінал міжнародної кур`єрської пошти та земельної ділянки кадастровий № :03:002:0004, що знаходяться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Броварська, буд. 1, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована іпотека та заборона відчуження на підставі договору іпотеки № 174-6536/17-ІЮ від 27.04.2017, укладеного між ТОВ «ТММ Експрес» та Публічним акціонерним товариством «Вест Файненс енд Кредит Банк».

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 19 січня 2021 року у справі 908/2570/20 (908/2988/20):

- визнав недійсним договір купівлі-продажу вантажного терміналу міжнародної кур`єрської пошти від 24.11.2017 року зареєстрований в реєстрі за номером 1920, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕРО-ЕКСПРЕС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС».

визнав недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24.11.2017 року зареєстрований в реєстрі за номером 1919, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕРО-ЕКСПРЕС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС».

скасував записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за Товариство з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС» як власником, згідно договору купівлі-продажу вантажного терміналу міжнародної кур`єрської пошти від 24.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1920, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕРО-ЕКСПРЕС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС», та поновив запис про право власності за попереднім власником Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕРО-ЕКСПРЕС» щодо наступного майна: вантажний термінал міжнародної кур`єрської пошти, загальною площею 22 089,00 кв.м.. що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Проліски, вулиця Броварська. Будинок 1 (один).

скасував записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС» як власником, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1919, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕРО-ЕКСПРЕС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС», та поновив запис про право власності за попереднім власником Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕРО-ЕКСПРЕС» щодо наступного майна: земельна ділянка, кадастровий номер :03:002:0004, площею 2,6147 га., що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Щасливська сільська рада, село Проліски.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ТСЛ УКРАЇНА" також зазначено у заяві про забезпечення позову, що наявність судових справ щодо належного Відповідачу нерухомого майна, де ТОВ «ТММ Експрес» є відповідачем, наявність грошового зобов`язання перед Публічним акціонерним товариством «Вест Файненс Енд Кредит Банк» у розмірі 35 000 000 (тридцять п`ять мільйонів) гривень зі строком його виконання 25.04.2025 року, виконання якого не забезпечене іпотекою, відсутність іншого нерухомого майна, за рахунок якого можливо задовольнити грошові вимоги Позивача та інших кредиторів, дає підстави вважати, що при задоволенні позовних вимог у зазначеній судовій справі, можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять виконання судового рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог позивача.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 зазначеної постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на підстави вважати, що при невжитті заходів по забезпеченню позову виконання рішення буде ускладнено чи унеможливлено, адже може виявитись відсутність майна та будь-яких коштів на рахунках відповідача без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник на підтвердження доводів викладених в його заяві не надав суду доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватися у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Вищенаведене кореспондується з практикою Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.07.2020 у справі 910/3836/20.

Касаційний господарський суд звертає увагу на те, що, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача.

Водночас принцип змагальності, закріплений у статті 2 ГПК України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу з широкого кола підстав. При цьому відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного арешту грошових коштів у значному розмірі.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 922/2673/18.

Відповідно до положень ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом зазначається, що в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, також заявником не надано жодних доказів на підтвердження виведення відповідачем грошових коштів чи постанов виконавчої служби про повернення виконавчих документів без виконання у зв`язку із відсутністю грошових коштів на рахунках боржника чи майна на яке можна звернути стягнення.

Крім того, суд зазначає, що арешт грошових коштів відповідача у розмірі 1 217 758,4 грн, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн. та 18745,21 грн судового збору у даній справі, не означає, що позивач буде мати пріоритетне право перед іншими кредиторами (у разі їх наявності) відповідача на стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ ЕКСПРЕС".

З огляду на відсутність доказів у даній справі які б свідчили, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, відповідні твердження позивача є нічим іншим, як припущеннями, та вжиття заходів до забезпечення позову по арешту грошових коштів відповідача не здатні покращити ефективність виконання рішення суду.

Крім того, вжиті заходи забезпечення позову не повинні паралізовувати господарську діяльність відповідача, а арешт грошових коштів та майно (рухоме та нерухоме) відповідача може призвести до погіршення розрахунків відповідача як з позивачем у даній справі, так і з іншими кредиторами, в тому числі з органами податкової служби.

Отже, заявником не наведено суду обґрунтованих підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів позивача без вжиття відповідних заходів, не надано суду відповідних належних доказів, також з матеріалів заяви судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 136, 137, 139, 140, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариству з обмеженою відповідальністю "ТСЛ УКРАЇНА" про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЛ УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ ЕКСПРЕС" про стягнення 1 174 013,19 грн,

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 24.05.2021.

Суддя В.О. Демидов