Суддя Зеленіна Н.І. розглянувши заяву Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортделюкс"
до Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав"
про визнання незаконними та скасування тарифів частково
Суддя Зеленіна Н.І.
Секретар судового засідання Вовчик О.В.
Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

12.04.2021 через відділ діловодства суду від Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" надійшла заява про розподіл судових витрат, у якій відповідач просить суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2021 призначено розгляд заяви на 19.05.2021.

У судовому засіданні 19.05.2021 представник відповідача підтримала заяву, просила її задовольнити та покласти судові витрати на позивача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового засідання був належним чином повідомлений. Заперечень на подану заяву, в тому числі щодо розміру судових витрат, від позивача не надходило.

У судовому засіданні 19.05.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Приймаючи додаткове рішення у справі, суд виходив з наступного.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №910/23210/17 та від 24.01.2019 у справі №910/15944/17.

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі задоволення позову - на відповідача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що розмір орієнтовних витрат, які очікує понести відповідач у суді першої інстанції складає 60 000,00 грн.

12.04.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про покладення витрат на професійну правничу допомогу на позивача, у якій відповідач просить покласти на позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн за договором №01/2020 про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2021.

Зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.21 у справі №910/18873/20 вбачається, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених відповідачем, а саме витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Судом враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України містяться у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №922/1897/18, від 24.12.2019 у справі №909/359/19, від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19.

На підтвердження понесених ним судових витрат відповідач долучив до матеріалів справи:

- копію договору №01/2020 про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2020, який укладено між Адвокатським об`єднанням "Інтелкрафтс" та Громадською спідкою "Українська ліга авторських та суміжних прав", відповідно до якого, адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту професійну правничу допомогу в обсязі і на умовах, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується прийняти і оплатити надану йому правову допомогу;

- копію додаткової угоди від 23.12.2020 до договору №01/2020 про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2020;

- копію додатку від 18.12.2020 до договору №01/2020 про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2020, у якому зазначено, що сторони визначили, що Адвокатське об`єднання надає клієнту у повному обсязі професійну правничу допомогу у господарський справі №910/18873/20 та визначено розмір винагороди - 30 000,00 грн;

- копії наказів №01/2020 від 14.01.2020 та №02/2021 від 12.01.2021;

- копію акту затвердження сторонами обсягу надання правничої допомоги в суді першої інстанції від 12.04.2021 з найменуванням послуг та їх вартістю, загальною вартістю 30 000,00 грн;

- копію платіжного доручення №1518 від 12.04.2021 на підтвердження перерахування відповідачем коштів на оплату правничої допомоги.

Із акту затвердження сторонами обсягу надання правничої допомоги в суді першої інстанції від 12.04.2021 вбачається, що адвокатським об`єднанням надана професійна правнича допомога по справі №910/18873/20 на загальну суму 30 000,00 грн, а саме: ознайомлення з позовною заявою та додатками до неї, вивчення та аналіз доказів у справі, формування правової позиції, вартістю 8 000,00 грн; підготовка відзиву на позов, клопотань, додаткових пояснень, заяв та інших документів, ознайомлення з відповіддю на відзив, іншими документами позивача, підготовка заперечень на відповідь на відзив, вартістю 12 000,00 грн; відвідування суду (участь у судових засіданнях), вартістю 10 000,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач надані йому послуги за підписаним сторонами актом оплатив у повному обсязі 12.04.2021, що підтверджується платіжним дорученням.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі 30 000,00 грн, судом враховано, що розмір гонорару визначено за погодженням адвокатського об`єднання з клієнтом і є фіксованим, послуги адвоката було реально надані відповідачу і це підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору та те, що адвокатом Сербуль О.Ю. здійснювалося представництво інтересів відповідача в Господарському суді міста Києва, про що свідчать наявні у матеріалах справи протоколи судових засідань.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем не надано доказів з метою доведення надмірності понесених відповідачем витрат на правничу допомогу та не надано доказів на їх спростування, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не подано.

Враховуючи викладене, ступінь складності справи, суд дійшов висновку про те, що відповідач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи №910/18873/20, і розмір таких витрат є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У зв`язку з тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/18873/20 у задоволенні позову відмовлено повністю, на підставі статті 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги відповідачу у сумі 30 000,00 грн покладаються на позивача.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/18873/20 - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортделюкс" (04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд 56-А, код ЄДРПОУ - 39159184) на користь Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група прим. 57, офіс 7, код ЄДРПОУ - 42502769) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 24.05.2021.

Суддя Н.І. Зеленіна