УХВАЛА

м. Київ

17.05.2021Справа № 910/4777/21

За позовом ОСОБА_1
доПублічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"
простягнення 37344224,00 грн збитків у вигляді упущеної вигоди
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про стягнення 37344224,00 грн збитків у вигляді упущеної вигоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків, визначених ч.2 ст.65-3 Закону України "Про акціонерні товариства", ОСОБА_1 були заподіяні збитки у вигляді упущеної вигоди внаслідок втрати можливості продажу належних їй простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" у кількості 3964355 шт. власнику домінуючого пакету акцій Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" - Державній корпорації "Банк розвитку і зовнішньоекономічної діяльності (ВЕБ.РФ)", що становить різницю між вартістю обов`язкового викупу акцій, яка мала бути сплачена на користь ОСОБА_1 під час викупу за вимогою, та її актуальною ринковою вартістю (фактично ціною, за яку належні ОСОБА_1 акції можуть бути реалізовані нею третім особам, станом на день звернення з даним позовом).

За твердженнями позивача, розмір упущеної вигоди ОСОБА_1 у вигляді різниці між вартістю обов`язкового викупу акцій Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", яка мала бути сплачена згідно з вимогами ст.65-3 Закону України "Про акціонерні товариства" (з урахуванням п.3 розділу II Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах") та ринковою вартістю пакету акцій Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" у кількості 3964355 шт. станом на 30.06.2020, визначеною у звіті з незалежної оцінки вартості міноритарного пакету бездокументарних іменних акцій у кількості 3964355 шт., підготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Острів", за наслідками невиконання вимоги закону щодо обов`язкового придбання належних позивачу акцій Державною корпорацією "Банк розвитку і зовнішньоекономічної діяльності (ВЕБ.РФ)", складає 37344224,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/4777/21, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 19.05.2021.

13.05.2021 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт на належне Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" нерухоме майно у розмірі ціни позову, а саме - нежитловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 00).

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що оскільки відповідач є одним із найбільш збиткових українських банків згідно даних НБУ за 2020 рік та систематично попередньо ухилявся від виконання зобов`язань перед позивачем, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом про стягнення збитків, існує висока вірогідність виникнення у відповідача необхідності у відчуженні належних йому активів або втрати активів в силу неефективного керування ними та/або внаслідок здійснення виконавчих проваджень, у зв`язку з чим є необхідність у накладенні арешту на належне Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" нерухоме майно у розмірі ціни позову з метою уникнення майбутнього ускладнення виконання судового рішення.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.4 ст.139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, з положень ч.4 ст.139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд відзначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Однак, звертаючи до суду із даною заявою, позивач не навів (та не надав доказів існування) фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, про застосування яких просить позивач. Зокрема, позивачем не надано жодних доказів того, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути або зменшитись.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів існування обставин, які в розумінні ст.ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136 - 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст.ст.256, 257, п.п.17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом десяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя Ю.М. Смирнова