РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.05.2021Справа № 910/18117/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи №910/18117/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Анлімітед Телеком"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК Сервіс Груп»

про зобов`язання вчинити дії

Представники учасників справи:

від позивача: Зубачевський В.С.;

від відповідача: Стадник О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Анлімітед Телеком» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК Сервіс Груп» (далі - відповідач) про зобов`язання зробити креслення траси прокладання оптичного кабелю, видати технічні умови на прокладання оптичного кабелю та підписати договір доступу до інфраструктури об`єктів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач на письмову вимогу позивача безпідставно ухиляється від обов`язку зробити креслення траси прокладання оптичного кабелю, видати технічні умови на прокладання оптичного кабелю та підписати договір доступу до інфраструктури об`єктів.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 24.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/18117/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

11.01.2021 через відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач вимагає зробити креслення траси прокладання оптичного кабелю, видати технічні умови на прокладання оптичного кабелю та підписати договір доступу до інфраструктури об`єктів по вул. Каховській, 60 та проспекту Перемоги 5-В в м. Києві, проте житловий будинок за адресою проспект Перемоги 5-В в м. Києві відповідачу на обслуговування і експлуатацію не передавався, окрім того, відповідачу протягом 2020 року не надходило від позивача жодних листів з приводу розробки креслення оптичного кабелю, видачі технічних умов на прокладання оптичного кабелю та підписання договору доступу до інфраструктури об`єктів.

29.01.2021 через відділ діловодства суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує проти доводів відповідача, оскільки згідно наказу ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» №00015/0/8-19 від 18.02.2019 «Про передачу на обслуговування і експлуатацію житлових будинків», ТОВ «ЖК Сервіс Груп» визнано обслуговуючою організацією на житлові будинки №1, №2, №3 з вбудованими нежитловими приміщеннями на вул.Каховській, 60 у Дніпровському районі міста Києва, а твердження відповідача щодо неотримання ним листів від позивача стосовно розробки креслення оптичного кабелю, видачі технічних умов на прокладання оптичного кабелю та підписання договору доступу до інфраструктури об`єктів не відповідають дійсності, так як направлення на адресу відповідача листів з пропозиціями підтверджується описом вкладення у цінний лист із зазначенням в ньому номеру поштового відправлення, фіскальним чеком та накладною.

У судовому засіданні 16.02.2021 суд, у відповідності до ч. 4, 5 ст. 233 ГПК України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання.

У судовому засіданні 23.03.2021 враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання та враховуючи наявність письмової згоди всіх учасників справи про розгляд справи по суті в цей же день, судом поставлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті в цей же день.

23.03.2021, у відповідності до ч. 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні було оголошено перерву до 23.04.2021.

В судовому засіданні 23.04.2021 оголошено перерву до 11.05.2021.

В судовому засіданні 11.05.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити; представник відповідача заперечив проти позовних вимог, в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 11.05.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Національної комісії з питань регулювання зв`язку України № 305 від 08.07.2010 Товариство з обмеженою відповідальністю "Анлімітед Телеком" внесено до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій за №84, із видом діяльності: надання послуг фіксованого місцевого телефонного зв`язку, проводового доступу до Інтернету споживачам, технічного обслуговування і експлуатації телекомунікаційних мереж, про що свідчить Витяг з реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій №111-2783/111 від 26.06.2020.

Наказом Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» №00015/0/8-19 від 18.02.2019 TOB "ЖК Сервіс Груп" визначено експлуатуючою організацією на житлові будинки №1, №2, №3 з вбудованими нежитловими приміщеннями на вул. Каховській, 60 у Дніпровському районі міста Києва.

Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №299 від 11.04.2019 присвоєно новозбудованому об`єкту нерухомого майна поштову адресу: м.Київ, вул. Каховська, 60.

З метою здійснення господарської діяльності, позивач направив на адресу ТОВ «ЖК Сервіс Груп» лист від 21.08.2020 №306, в якому просив відповідача розробити креслення траси прокладання оптичного кабелю та видати технічні умови на прокладання оптичного кабелю з ціллю підключення абонентів за адресами в місті Києві: проспект Перемоги, буд.5-В та вул. Каховська, буд.60, відповідно до положень Закону України "Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж".

01.10.2020 позивач повторно направив на адресу відповідача лист №316 від 30.09.2020 з проханням розробити креслення траси прокладання оптичного кабелю та видати технічні умови на прокладання оптичного кабелю з ціллю підключення абонентів за адресами в місті Києві: проспект Перемоги, буд.5-В та вул. Каховська, буд.60.

Втім, відповіді від ТОВ «ЖК Сервіс Груп» на листи № 306 від 21.08.2020 та № 316 від 30.09.2020 позивач не отримав.

Відтак, оскільки відповідач ухиляється від розробки креслення траси прокладання оптичного кабелю, видачі технічних умов та укладення договору доступу до інфраструктури об`єктів, позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання ТОВ "ЖК Сервіс Груп» розробити креслення траси прокладання оптичного кабелю та видати технічні умови на прокладання оптичного кабелю з ціллю підключення абонентів за адресами в місті Києві: проспект Перемоги, буд.5-В та вул. Каховська, буд.60, в порядку Закону України "Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж", а також про зобов`язання відповідача після узгодження умов доступу укласти договір доступу до інфраструктури вказаних об`єктів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про телекомунікації" основними принципами діяльності у сфері телекомунікацій є, зокрема, доступ споживачів до загальнодоступних телекомунікаційних послуг, які необхідні їм для задоволення власних потреб, участі в політичному, економічному та громадському житті; взаємодія та взаємозв`язаність телекомунікаційних мереж для забезпечення можливості зв`язку між споживачами всіх мереж; забезпечення сталості телекомунікаційних мереж і управління цими мережами з урахуванням їх технологічних особливостей на основі єдиних стандартів, норм та правил.

Статтею 37 вказаного Закону передбачено, що оператори, провайдери телекомунікацій здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства про телекомунікації. Правовими основами діяльності операторів, провайдерів телекомунікацій є: рівні права операторів, провайдерів на ринку телекомунікацій України; пріоритет інтересів споживачів телекомунікаційних послуг; розвиток конкуренції в умовах функціонування операторів та/або провайдерів різних форм власності та недопущення вчинення дискримінаційних дій з боку операторів, провайдерів телекомунікацій з істотною ринковою перевагою на ринках телекомунікаційних послуг проти інших суб`єктів цих ринків.

При цьому, ч. 3 ст. 31 Закону України "Про телекомунікації" визначено, що доступ до елементів інфраструктури об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики, кабельної каналізації електрозв`язку, будинкової розподільної мережі здійснюється оператором або провайдером телекомунікацій відповідно до Закону України "Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж".

Статтею 1 Закону України "Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж" визначено терміни, які вживаються у цьому Законі, а саме:

- видача технічних умов з доступу - комплекс робіт з підготовки та видачі власником інфраструктури об`єкта доступу вихідних даних для розроблення замовником проектної документації щодо доступу для користування елементами інфраструктури відповідного об`єкта доступу;

- власник (володілець) інфраструктури об`єкта доступу (далі - власник інфраструктури об`єкта доступу) - фізична або юридична особа, у власності (володінні) якої перебуває інфраструктура об`єкта доступу або окремі її елементи;

- договір з доступу - договір, укладений згідно з законодавством між власником інфраструктури об`єкта доступу і замовником про доступ до інфраструктури об`єкта доступу з метою користування нею або її елементами для забезпечення можливості надання телекомунікаційних послуг замовником і отримання таких послуг їх споживачами, з урахуванням умов, визначених цим Законом;

- доступ до інфраструктури об`єкта доступу - право замовника на користування елементами інфраструктури об`єкта доступу для розміщення, модернізації, експлуатаційного та технічного обслуговування технічних засобів телекомунікацій відповідно до законодавства та на підставі договору з доступу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» забезпечення доступу до інфраструктури об`єкта доступу здійснюється, зокрема, за таким принципом - доступ до інфраструктури об`єкта доступу надається виключно на договірній основі.

Положеннями статті 16 вказаного Закону визначено, що доступ до інфраструктури об`єкта доступу здійснюється на підставі договору з доступу між власником інфраструктури об`єкта доступу та замовником, що укладається відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Отже, у відповідності до вимог Закону України "Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж" доступ до інфраструктури об`єкта доступу здійснюється на підставі договору з доступу, укладеного з власником інфраструктури об`єкта доступу.

За приписами ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", який визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Отже, виходячи з положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники багатоквартирного будинку для управління будинком можуть створити об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ), або якщо мешканці не хочуть створювати ОСББ, то вони можуть найняти управляючу компанію, яка буде обслуговувати будинок.

При цьому ч. 1 ст. 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Частиною 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що інші терміни вживаються у значенні, наведеному в Цивільному кодексі України, законах України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та «Про житлово-комунальні послуги".

Згідно статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Вказаною статтею передбачено, що управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

З аналізу наведених положень Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вбачається, що власниками багатоквартирних житлових будинків, до інфраструктури яких позивач бажає отримати доступ для надання телекомунікаційних послуг їх власникам є його співвласники на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку або управитель, визначений власником (співвласниками) у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №916/1886/18.

Тоді як в даному випадку, матеріали справи не містять належних доказів, які б свідчили про те, що будинок №60 по вулиці Каховська в м. Києві та будинок №5-В по проспекту Перемоги в м. Києві передані на договірних засадах в управління ТОВ «ЖК Сервіс Груп» у встановленому законом порядку і що відповідач наділений повноваженнями на надання доступу до інфраструктури спірних об`єктів від імені власників (співвласників) багатоквартирних житлових будинків.

При цьому, посилання позивача на те, що наказом ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» №00015/0/8-19 від 18.02.2019 відповідача визначено обслуговуючою та експлуатуючою організацією у будинку №60 по вулиці Каховська в м. Києві не є доказом того, що ТОВ «ЖК Сервіс Груп» є саме управителем об`єкту інфраструктури за вказаними адресами та має повноваження надані співвласниками багатоквартирних будинків, які від нього вимагаються позивачем, а саме розгляд пропозиції про укладання договору про доступ до інфраструктури об`єкту, а, відповідно, і укладання останнього.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що власники квартир та нежитлових приміщень (співвласники) багатоквартирних будинків, доступ до інфраструктури яких має намір отримати позивач, створювали ОСББ, проводили загальні збори по призначенню управителя, надавали права відповідачу на укладання договору з доступу до їх будинків з операторами/провайдерами телекомунікацій, або укладали договір оренди з наданням права володіння на інфраструктуру будинку з будь-якою особою.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За умовами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позаяк, позивачем під час розгляду справи не доведено належними доказами і судом не встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп», як суб`єкт господарювання, який надає житлово - комунальні послуги - послуги з обслуговування будинків і споруд та прибудинкової території власникам квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках є власником (володільцем) об`єктів, доступ до інфраструктури яких бажає отримати позивач для розташування технічних засобів телекомунікацій у відповідності до положень Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги" і відповідно наявності повноважень у відповідача на укладення договорів про доступ до інфраструктури з позивачем у відповідності до Закону України "Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж".

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача про наявність договорів про доступ до інфраструктури об`єктів за адресами в місті Києві: проспект Перемоги, буд.5-В та вул. Каховська, буд.60, укладених ТОВ «ЖК Сервіс Груп» з іншими операторами, провайдерами телекомунікацій, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які договори, укладені ТОВ «ЖК Сервіс Груп» з іншими операторами, провайдерами телекомунікацій, і, до того ж, наявність таких договорів жодним чином не підтверджує права власності (володіння) у ТОВ «ЖК Сервіс Груп» на об`єкти інфраструктури, доступ до яких бажає отримати позивач.

Водночас, суд зазначає, що позивач, звертаючись з позовом, просив зобов`язати відповідача укласти договір про доступ до інфраструктури об`єктів за адресами в місті Києві: проспект Перемоги, буд.5-В та вул. Каховська, буд.60.

Розпорядження своїм правом на захист є основним принципом цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Положеннями ст. 20 Господарського кодексу України та ст. 16 Цивільного кодексу України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання.

Згідно з ч.9 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Тобто, вирішуючи дану категорію спорів у своїх рішеннях господарські суди повинні зазначати, зокрема, у рішенні про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект цього договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №915/1401/17 та постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №911/1170/17.

Тоді як, в порушення вищевикладеного, позивачем не надано суду проектів договорів про доступ до інфраструктури об`єктів - будинку № 5-В по проспекту Перемоги в м.Києві та будинку № 60 по вулиці Каховській в м.Києві, про укладення яких просить суд.

Отже, вимоги позивача не узгоджуються з положеннями ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містять відповідних умов з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, проаналізувавши норми законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Анлімітед Телеком» задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору належить покласти на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 202, 232, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Анлімітед Телеком" до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК Сервіс Груп» про зобов`язання зробити креслення траси прокладання оптичного кабелю, видати технічні умови на прокладання оптичного кабелю та підписати договір доступу до інфраструктури об`єктів відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.05.2021.

Суддя Т.В. Васильченко