ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3050/20

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобідік", м. Луцьк

до Фізичної особи-підприємця Бабіної Олени Вікторівни, Київська обл.,

м. Бориспіль

про стягнення 250 000 грн. 00 коп.

Представники сторін:

позивача - Стецик Н.В.;

відповідача - Нефьодов С.М.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 250 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що ним було перераховано кошти в рахунок попередньої оплати послуг за договором № 01/19 від 17.03.2019 року, який було розірвано в односторонньому порядку, просить повернути кошти як безпідставно набуті відповідачем згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Відповідач в поданому до суду відзиві заперечив проти позову посилаючись на те, що послуги за договором були надані в повному обсязі, а надана позивачем відмова від підписання актів наданих послуг не вмотивована належним чином. Щодо надання відповідей на запитання поставлені у відзиві на позовну заяву відповідно до ст. 90 ГПК України, то вони не містять чітких відповідей, а посилання суперечать умовам договору та наявним матеріалам справи.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 19.03.2021 р. по 09.04.2021 р.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мобідік" та Фізичною особою-підприємцем Бабіною Оленою Вікторівною було укладено Договір № 01/19 відповідно до умов якого виконавець зобов`язується виконати роботи та надати ексклюзивні послуги Клієнту в області консультацій, дослідження ринку та реклами (в подальшому - "Роботи та Послуги") згідно наданих рахунків та Актів виконаних робіт , а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити роботи та послуги, надані Виконавцем, на умовах, що встановлені у даному Договорі.

Відповідно до п. 2.1. договору виконавець розпочинає роботу тільки після отримання офіційного замовлення Клієнта та надходження суми передоплати у порядку та розмірах, вказаних у рахунках , якщо інше не передбачено до даного Договору.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що клієнт зобов`язаний впродовж 5 (п`яти) робочих днів від дня отримання Акту виконаних робіт підписати його або надати письмову мотивовану відмову від його підписання, причому в такому випадку складається двосторонній протокол із зазначенням відповідних вимог і термінів їх виконання. Якщо протягом 3 (трьох) робочих днів Виконавець не одержить підписаний Клієнтом Акт виконаних робіт або мотивовану відмову від прийняття Робіт та/або Послуг, вони вважаються прийнятими з додержанням усіх умов Договору.

Згідно з п. 3.1. договору конкретний перелік та обсяг Робіт та Послуг, що виконуються/надаються у відповідності з умовами даного Договору, визначається на підставі відповідних письмових замовлень Клієнта та узгоджується в рахунках і Актах до даного Договору.

Відповідно до п. 3.2. договору Строки (період) виконання/надання Робіт та Послуг Агенцією Клієнту узгоджуються в Додатках до даного Договору.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що кожна із сторін може вимагати дострокового розірвання даного Договору, попередивши про це у письмові формі іншу сторону не пізніше ніж за один місяць.

У травні 2019 р. позивач перерахував відповідачу 250 000 грн. 00 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 1 від 08.05.2019 р. на суму 200 000 грн. 00 коп. та копією платіжного доручення № 5 від 24.05.2019 р. на суму 50 000 грн. 00 коп.

18 червня 2019 року ТОВ "Мобідік" отримано від ФОП Бабіної О.В. лист з пропозицією підписати: акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000001 від 20.05.2019 на суму 425 268, 16 гривень; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000002 від 27.05.2019 на суму 29 357, 76 гривень; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000003 від 27.05.2019 на суму 41 757, 72.

20 червня 2019 року Позивач повідомив Відповідача листом про повернення отриманих документів, відсутність підстав для прийняття робіт (послуг) згідно надісланих актів.

13 вересня 2019 року ТОВ "Мобідік" на підставі пункту 7.2. Договору листом повідомило ФОП Бабіну О.В. про розірвання Договору № 01/19 від 17 березня 2019 року, та у зв`язку із чим просило повернути позивачу 250 000 гривень попередньої оплати.

21 січня 2020 року Позивач звернувся з листом до Відповідача з вимогою щодо повернення грошових коштів, сплачених на виконання умов Договору, який було залишено без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за загальним правилом розірвання договору можливе за взаємною згодою сторін. Разом з цим, розірвання договору можливе також у судовому або в односторонньому порядку, при цьому розірвання договору в односторонньому порядку допускається виключно, якщо це прямо передбачено відповідним законом або договором.

З огляду на вищевикладені обставини позивач зазначає про те, що ним правомірно реалізовано право на розірвання договору в односторонньому порядку шляхом надіслання Відповідачу відповідного листа, у зв`язку з чим на момент звернення до суду Договір № 01/19 від 17 березня 2019 року є розірваним у односторонньому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Згідно статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов:1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Оскільки сторонами не узгоджено конкретний перелік та обсяг робіт та послуг, що виконуютъся/надаютъся у відповідності з умовами даного Договору, їх вартість, строки (період) їх виконання/надання, порядок розрахунків та їх строки, порядок та розміри надходження суми передоплати за Договором, Позивачем сплачено відповідачу 250 000 грн. 00 коп. передоплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору про надання послуг така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими особою, що зобов`язана за договором надати послуги без достатньої правової підстави.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що 18-19 травня 2019 р. у м. Києві відповідач надав ТОВ «Мобідік» послуги з проведення маркетингових компаній та інших рекламних послуг з метою залучення та утримання клієнтів, що включають вивчення потенціалу ринку, інформованість кінцевих споживачів щодо товарі під торговою маркою «Help&Job», а також виготовлення всіх необхідних матеріалів для проведення вищезазначених заходів в 2 локаціях проведення досліджень - фестиваль «Moto Open Fest».

22.05.2019 у м. Києві відповідач надав ТОВ «Мобідік» послуги з проведення маркетингових компаній та інших рекламних послуг з метою залучення та утримання клієнтів, що включають вивчення потенціалу ринку, інформованість кінцевих споживачів щодо товарів під торговою маркою «Help&Job», а також виготовлення всіх необхідних матеріалів для проведення вищезазначених заходів на території Національного Авіаційного Університету під час проведення рекламної акції «ВУЗ».

26.05.2019 у м. Києві відповідач надав ТОВ «Мобідік» послуги з проведення маркетингових компаній та інших рекламних послуг з метою залучення та утримання клієнтів, що включають вивчення потенціалу ринку, інформованість кінцевих споживачів щодо товарів під торговою маркою «Help&Job», а також виготовлення всіх необхідних матеріалів для проведення вищезазначених заходів під час заходу «День Києва» на вулиці Хрещатик та біля арки Дружби Народів.

Ці факти підтверджують свідки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , нотаріальні заяви яких додаються до відзиву на позовну заяву.

Згідно п. 2.6. Договору Позивач зобов`язаний впродовж 5 (п`яти) робочих днів від дня отримання Акту виконаних робіт підписати його або надати письмову мотивовану відмову від його підписання, причому в такому випадку складається двосторонній протокол із зазначенням відповідних вимог і термінів їх виконання. Якщо протягом 3 (трьох) робочих днів Виконавець не одержить підписаний Клієнтом Акт виконаних робіт або мотивовану відмову від прийняття Робіт та/або Послуг, вони вважаються прийнятими з додержанням усіх умов Договору.

Відмова Позивача бід підписання актів виконаних робіт, викладена в листі про повернення документів від 20.06.2019 р. невмотивована, оскільки Позивач посилається на умови, які не передбачені Договором:

- пункти 1.1., 2.1., 3.1. Договору не передбачають підписання Додаткових угод, а отже не підписання документів, які не передбачені умовами Договору, не може вважатися вмотивованою відмовою;

- пункти 1.1., 2.1., 3.1. Договору передбачають, що конкретний перелік та обсяг робіт та послуг, що виконуються/надаються у відповідності з умовами даного Договору, визначається на підставі відповідних письмових замовлень Клієнта та узгоджується в рахунках і Актах до даного Договору;

- Позивач всупереч п. 2.6. Договору не склав протокол із зазначенням відповідних вимог і термінів їх виконання, у відповідності до яких він вмотивовано відмовляється від прийняття робіт та послуг.

Таким чином, Відповідачем були надані Позивачу послуги в повному обсязі, правових підстав для повернення грошових коштів за фактично надані послуги реклами за повним циклом немає.

Однак суд вважає, що до відзиву відповідачем не подані обґрунтовані та належно підтверджені докази щодо надання послуг так як відповідно до ст. 96 ГПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. '

Статті 5 та 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачають, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги повністю, у зв`язку з тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бабіної Олени Вікторівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МОБІДІК" (43025, м. Луцьк, вул. Світла, 3/27, код 42818952) 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. 3 750 (три тисячі сімсот пятдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 24.05.2021 року.

Суддя Л.Я. Мальована