ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 р. Справа № 917/216/21

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовною заявою Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул. Пилипа Орлика, 40-а, м. Полтава, 36020,

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Вячеслава Чорновола, 22-а, м. Полтава, 36039,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

17.02.2021 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" № юр/591 від 16.02.2021 року (вх. № 232/21) до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення заборгованості в розмірі 83 308,86 грн.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2021 року даний позов був переданий на розгляд судді Білоусову С.М.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, проте, останній в повній мірі не розрахувався.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.02.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/216/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

Відповідач 22.03.2021 року надав суду відзив на позовну заяву № 01-10/49-1 від 18.03.2021 року (вх. № 3048), у якому заперечує проти задоволення позовних вимог з посиланням на неналежне оформлення документів.

У відповіді на відзив (вх. № 3377 від 29.03.2021 року) позивач заперечує проти доводів відповідача стосовно того, що акт обстеження від 17.04.2018 року не відповідає дійсності.

У запереченнях на відповідь на відзив № 01-10/60-6 від 05.04.2021 року (вх. № 3832 від 08.04.2021 року) відповідач вказує на те, що на території виробничої бази самовільна безоблікова врізка відсутня, інших пломб в результаті огляду не виявлено.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

03 червня 2008 року між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (позивач0 та філією "Копилянської дорожньо-експлуатаційної дільниці" Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (відповідач) укладено Договір № 1904-7 про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення (договір).

Відповідно до п. 1.1. договору предметом договору є такі комунальні послуги: централізоване водопостачання та централізоване водовідведення.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що Водоканал зобов`язується надавати послуги з водопостачання та водовідведення, а Абонент зобов`язується своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.4. договору, об`єктом користування послугами є база за адресою вул. Фрунзе, 189-а, м. Полтава.

Підпунктами 4.1.1. та 4.1.2. пункту 4.1. Договору визначене право Водоканалу: здійснювати контроль за одержанням послуг шляхом проведення обстеження технічного стану систем водопостачання та водовідведення Абонента, та вимагати у Абонента виконання своїх пропозицій спрямованих на поліпшення якості обліку води, технічного стану мереж; контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств. Здійснювати раптовий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються.

Як вказує позивач у своїй позовній заяві, 19.02.2016 року представниками КП ПОР "Полтававодоканал" у присутності представника Абонента опломбовано водопровідний ввід та припинено надання послуг з централізованого водопостачання, в зв`язку з призупиненням виробничої діяльності на об`єкті, що підтверджується актом на припинення водопостачання від 19.02.2016 року.

Однак, 17.04.2018 року уповноваженими представниками КП "Полтававодоканал" за участю представника відповідача Сидорчука О.І. було проведено обстеження технічного стану систем водопостачання та водовідведення на території бази за адресою: вул. Європейська, 189а. В результаті якого виявлено колодязь з пожежним гідрантом та самовільним підключенням до централізованої водопровідної мережі трубопроводом діаметром 32 мм, з подальшим відгалуженням на адміністративно-побутові приміщення, де здійснюється безоблікове водокористування, про що складено відповідний акт (а.с. 17).

За для припинення безоблікового водокористування представниками КП ПОР "Полтававодоканал" опломбовано водопровідний кран на даному трубопроводі в закритому положенні пломбою С35767793КППВК.

Факт незаконного самовільного підключення до централізованої мережі водопостачання та водовідведення підтверджується актом від 17.04.2018 року, чинність якого не була оспорювана.

У зв`язку з вказаним порушенням позивачем на підставі п.п. 3.2, 3.3 та 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 р. було здійснено розрахунок обсягу безоблікового водокористування відповідача, що у грошовому еквіваленті складає 83 308,86 грн.

Позивач 23.04.2018 року звернувся до відповідача з претензією про стягнення 83 308,86 грн. заборгованості.

Однак, відповідач на вимогу жодним чином не відреагував, заборгованість не сплатив.

Викладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 83 308,86 грн.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Згідно ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Положеннями статті 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" закріплено, що послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, що укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем.

Про здійснення відносин щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення виключно на договірних засадах, відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги", йдеться також у пункті 2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27.06.2008 року № 190 (далі - Правила № 190).

Відповідно до п. 1.1 Правил № 190 ці правила є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Як встановлено судом, 17.04.2018 року під час здійснення перевірки об`єкта відповідача (база) по вул. Європейська, 189а у м. Полтаві уповноваженими представниками КП "Полтававодоканал" за участю представника відповідача Сидорчука О.І. було виявлено колодязь з пожежним гідрантом та самовільним підключенням до централізованої водопровідної мережі трубопроводом діаметром 32 мм, з подальшим відгалуженням на адміністративно-побутові приміщення, де здійснюється безоблікове водокористування.

За фактом виявленого порушення у присутності представника відповідача було складено акт від 17.04.2018 р.

Чинним законодавством України встановлена відповідальність за безоблікове водокористування.

Так, положеннями ч. 1 ст. 47 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено, що підприємствам питного водопостачання та централізованого водовідведення, яким заподіяно шкоду юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними правил користування системами питного водопостачання та централізованого водовідведення, пошкодження цих систем, а також внаслідок створення перешкод у проведенні аварійно-відновлювальних робіт, у забезпеченні нормальної експлуатації систем питного водопостачання та централізованого водовідведення або шляхом забруднення, засмічення чи виснаження джерел питного водопостачання, збитки відшкодовуються відповідно до закону.

Відповідно до п. п. 3.2, 3.3, 3.4 Правил № 190 водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

В Акті від 17.04.2018 року працівниками позивача зафіксовано безоблікове водокористування.

Доказів оскарження та скасування вказаного акта суду не надано, отже він є чинним.

Згідно з п.п. 3.3. Правил позивачем здійснено розрахунок обсягу безоблікового водокористування відповідача, що у грошовому еквіваленті складає 83 308,86 грн.

У відзиві на позовну заяву, відповідач стверджує про те, що акт від 17.04.2018 року складено з порушенням, відсутні докази надання/надсилання примірника акту від 17.04.2018 року відповідачу. Отже, відповідач вважає, що неналежне оформлення документів тягне за собою втрату ними доказаної сили.

Проте, дані твердження відповідача спростовуються наступним:

Пунктом 2.1.4 Розділу 2 "Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Полтава" затверджених рішенням виконкому Полтавської міської ради № 158 від 18.08.2016 року визначено право Водоканалу проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем Підприємства та складати акти за результатами цих обстежень. Акт підписується уповноваженими представниками Водоканалу і Підприємства. При відмові Підприємства від підпису, представники Водоканалу вносять відповідний запис в Акті. В цьому випадку Акт діє в односторонньому порядку.

Також твердження відповідача, що Акт від 17.04.2018 року всупереч Правилам користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України було підписано з боку відповідача особою, яка не мала відповідних повноважень, суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, Акт від 17.04.2018 року було складено за участю представника відповідача Сидорчука О.І., який мав доступ до території відповідача, допустив представників позивача на об`єкт для перевірки, чого не може зробити неуповноважена особа.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року по справі № 916/1385/17.

Представники КП ПОР "Полтававодоканал" не мали підстав сумніватися у тому, що Сидорчука О.І. є повноважним представником відповідача.

При цьому, представники водопостачальної організації під час проведення перевірки не наділені повноваженнями щодо перевірки тих чи інших документів особи, яка здійснює їх допуск до території, на якій проводиться така перевірка.

Таким чином, Акт від 17.04.2018 року складено у присутності представника відповідача, а відтак його зауваження до Акту та порядку його складання судом не приймаються.

Згідно п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, тому суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. слід покласти на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Вячеслава Чорновола, 22-а, м. Полтава, 36039, ) на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (вул. Пилипа Орлика, 40-а, м. Полтава, 36020, ) заборгованості в розмірі 83 308,86 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення складено та підписано 29.04.2021 року.

Суддя Білоусов С. М.