РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2021Справа № 910/4399/21
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В.", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД", м. Київ

про стягнення 64 364,53 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В." (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД" (відповідач) суми орендної плати в розмірі 64 364,53 грн, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем умов Договору оренди майна (оперативна оренда) №18.5 від 20.02.2018 року в частині не здійснення сплат орендних платежів.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у встановлені судом строки подати відповідні заяви по суті.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, будинок 26, направлялась ухвала суду від 23.03.2021 року.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №566 ухвалу суду від 23.03.2021 про відкриття провадження у справі не отримав, у зв`язку з чим конверт було повернуто до Господарського суду міста Києва.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення з відбитком календарного штемпелю про повернення поштового відправлення вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №910/4399/21 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2018 року між позивачем (надалі - орендодавець) та відповідачем (надалі - орендар) було укладено Договір оренди (оперативна оренда) №18.5 (надалі - Договір) відповідно до умов п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування та за плату будівельну опалубку (надалі - майно) асортимент, ціна та кількість якої визначені в специфікаціях (додатки до Договору), що є невід`ємними частинами цього Договору. Орендар зобов`язується прийняти зазначене майно та своєчасно здійснювати оплату орендних платежів.

Строк орендних правовідносин встановлюється з моменту фактичної передачі майна або його частини орендарю і діє до моменту повернення орендарем майна у повному обсязі. Для цілей ч. 1 цього пункту, моментом фактичної передачі майна сторони будуть розуміти відвантаження майна або його частини орендарю з оформленням необхідної товаророзпорядчої документації (накладна або акт прийому-передачі) (п. 2.1. Договору).

У пункті 2.2. Договору сторони погодили, що в порядку ст. 764 Цивільного кодексу України закінчення встановленого п. 10.1. Договору строку його дії, у випадку неповернення майна з орендного користування, не звільняє орендаря від обов`язку сплати орендних платежів у повному обсязі за фактичний строк перебування майна у орендаря.

Загальний розмір платежів за тимчасове користування майном (орендна плата) розраховується за фактичний строк перебування майна в оренді, але в будь-якому разі не менше, ніж за 1 календарний місяць (п. 2.4. Договору) та становить, згідно Додатку №1 до Договору, суму у розмірі 406,39 грн, у тому числі ПДВ: 67,73 грн на місяць. (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 3.6. Договору орендна плата щомісяця перераховується орендарем на поточний рахунок орендодавця з урахуванням фактичної кількості майна, що перебуває в орендному користуванні орендаря, до 20-го числа кожного місяця, наступного за поточним місяцем орендних правовідносин.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30 червня 2018 року, але в будь-якому разі до повного виконання ними взятих на себе зобов`язань. (п. 10.1. Договору).

Додатками 1-4 до Договору сторони узгодили специфікацію елементів опалубки.

Позивачем було надано відповідачу 880 одиниць майно згідно наступних накладних на переміщення:

- №190 від 21.02.2018 року - 2 шт;

- №221 від 28.02.2018 року - 51 шт;

- №1352 від 07.11.2018 року - 178 шт;

- №1351 від 08.11.2018 року - 161 шт;

- №1616 від 20.12.2018 року - 44 шт;

- №1617 від 20.12.2018 року - 323 шт;

- №1618 від 20.12.2018 року - 121 шт.

Відповідно до наступних накладених на переміщення (повернення) та актів прийому4-передачі відповідачем було повернуто позивачу 840 одиниць майна, а саме:

- №1614 від 20.12.2018 року - 233 шт;

- №130 від 01.02.2019 року - 482 шт;

- №423 від 01.03.2019 року - 61 шт;

- №591 від 01.05.2019 року - 6 шт;

- №1997 від 01.12.2019 року - 11 шт;

- №1902 від 01.12.2019 року - 30 шт;

- №1146 від 01.06.2020 року - 11 шт;

- №1374 від 01.07.2020 року - 6 шт.

Протягом фактичного строку перебування майна в орендному користуванні (з лютого 2018 року по вересень 2020 року) відповідачеві було нараховано орендних платежів на загальну суму в розмірі 230 548,34 грн згідно наступних актів надання послуг:

- №132 від 28.02.2018 року на суму 222,76 грн;

- №215 від 31.03.2018 року на суму 3 392,46 грн;

- №295 від 30.04.2018 року на суму 222,76 грн;

- №387 від 31.05.2018 року на суму 3 392,46 грн;

- №472 від 30.06.2018 року на суму 3 392,46 грн;

- №574 від 31.07.2018 року на суму 3 392,46 грн;

- №683 від 31.08.2018 року на суму 3 392,46 грн;

- №823 від 30.09.2018 року на суму 3 392,46 грн;

- №955 від 31.10.2018 року на суму 3 392,46 грн;

- №1062 від 30.11.2018 року на суму 11 862,48 грн;

- №1157 від 31.12.2018 року на суму 35 200,74 грн;

- №100 від 31.01.2019 року на суму 79 370,03 грн;

- №217 від 28.02.2019 року на суму 9 581,22 грн;

- №329 від 31.03.2019 року на суму 4 846,21 грн;

- №429 від 30.04.2019 року на суму 4 846,21 грн;

- №534 від 31.05.2019 року на суму 4 773,71 грн;

- №631 від 30.06.2019 року на суму 4 773,71 грн;

- №734 від 31.07.2019 року на суму 4 773,71 грн;

- №834 від 31.08.2019 року на суму 4 773,71 грн;

- №944 від 30.09.2019 року на суму 4 773,71 грн;

- №1063 від 31.10.2019 року на суму 4 773,71 грн;

- №1296 від 30.11.2019 року на суму 4 773,71 грн;

- №1435 від 31.12.2019 року на суму 2 705,81 грн;

- №069 від 31.01.2020 року на суму 2 705,81 грн;

- №191 від 29.02.2020 року на суму 2 705,81 грн;

- №332 від 31.03.2020 року на суму 2 705,81 грн;

- №444 від 30.04.2020 року на суму 2 705,81 грн;

- №558 від 31.05.2020 року на суму 2 705,81 грн;

- №701 від 30.06.2020 року на суму 2 368,18 грн;

- №863 від 31.07.2020 року на суму 2 184,00 грн;

- №1012 від 31.08.2020 року на суму 2 184,00 грн;

- №1210 від 30.09.2020 року на суму 1 092,00 грн.

Як зазначено позивачем, відповідач здійсним оплату орендних платежів на суму в розмірі 166 183,81 грн.

За твердженням позивача під час дії Договору відповідач не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов`язання щодо оплати вартості оренди майна, у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму в розмірі 64 364,53 грн, з вимогою про стягнення якої позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу норм статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди, згідно якого в силу вимог статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як встановлено частиною 1 статті. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного Договору відповідач не сплатив орендну плату позивачу в розмірі 64 364,53 грн.

Отже, з матеріалів справи вбачається, та відповідачем не спростовано факт отримання від позивача послуг з оренди по Договору на суму, яка відповідачем не оплачена, а саме в розмірі 64 364,53 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати орендних платежів за Договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної суми заборгованості в розмірі 64 364,53 грн є доведеними та обґрунтованими.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, оцінивши подані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судовий збір, у розмірі 2 270,00 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» (ідентифікаційний код 40107910, адреса: 01133, місто Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дока Україна Т.О.В.» (ідентифікаційний код 30530955, адреса: 04210, місто Київ, просп. Героїв Сталінграда, буд. 20-А) суму основного боргу в розмірі 64 364,53 грн (шістдесят чотири тисячі триста п`ятдесят чотири гривни 53 копійки) та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов