ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

11 травня 2021 року м.Харків Справа № 913/255/19

про стягнення 141338758 грн 35 коп.
орган виконання судового рішення приватний виконавець Пишний Артем Володимирович, м. Київ
Секретар судового засідання Ведькало М.С.
У засіданні брали участь:
від позивача представник не прибув;
від відповідача представник не прибув;
від заявника: адвокат Кіпоть І.Г., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 4940 від 27.12.2017, довіреність № 100/21
від органу виконання рішень представник не прибув.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 у справі №913/255/19 позов задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке об`єднання Азот на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи Київоблгаз основну заборгованість в сумі 141338758 грн 35 коп. та судовий збір в сумі 672350 грн 00 коп.

На виконання вказаного рішення господарським судом видано наказ №913/255/19 від 11.09.2019.

20.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" звернулось до Господарського суду Луганської області з заявою №0904/2021-15 від 09.04.2021 про заміну сторони у виконавчому провадженні в якій, просить суд замінити стягувача Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" у виконавчому провадженні №64399051 за наказом від 11.09.2019 про примусове виконання рішення Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 по справі №913/255/19 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" основну заборгованість в сумі 141338758 грн 35 коп. та судовий збір в сумі 672350 грн 00 коп.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 08.02.2021 між АТ "оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №56S810-4815-21, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає а новий кредитор набуває право вимоги до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" за договором купівлі продажу природного газу №СТ-17/722 від 02.07.2018.

Право вимоги, що передається за договором, належне первісному кредитору на підставі договору про відступлення права вимоги №СТ-37/2008 від 12.03.2019, договору про відступлення права вимоги №56S810-4815-21 від 27.03.2019, та підтверджується рішенням Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 по справі №913/255/19.

Відповідно до п.1.4. договору сума заборгованості боржника, право вимоги якої передається за договором, за основними договорами станом на день підписання цього договору становить 142011108 грн 35 коп., а саме: за основним договором 141338758 грн 35 коп., за рішенням Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 по справі №913/255/19 672350 грн 00 коп.

За таких обставин, на думку заявника, відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, у зв`язку з чим у ТОВ "ЙЕ Енергія" виникла необхідність замінити стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.04.2021 прийнято заяву №0904/2021-15 від 09.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" про заміну сторони у виконавчому провадженні та призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.04.2021.

У судовому засіданні 28.04.2021 суд, керуючись приписами ст. 7 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" щодо гарантій кожному захисту його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом та приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про судовий розгляд упродовж розумного строку, що оцінюється залежно від обставин справи, постановив ухвалу про відкладення розгляду заяви на 11.05.2021 о 14 годині 00 хвилин.

07.05.2021 на електрону адресу Господарського суду Луганської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» надійшли письмові пояснення на заяву №3004/21-1 від 30.04.2021.

В обґрунтування поданих пояснень зазначено, що умовами договору відступлення права вимоги встановлено, що право вимоги заявника виникає саме з моменту його укладення.

Питання здійснення оплати за відступлене право вимоги не може бути предметом судового дослідження в рамках провадження щодо заміни сторони виконавчого провадження, оскільки набуття права вимоги до боржника здійснюється незалежно від того, чи була здійснена оплата за договором відступлення права вимоги.

Оскільки між сторонами відсутній спір щодо оплати за договором відступлення права вимоги, тому суд, як зазначено заявником здійснює окрему процедуру розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, а не розгляд справи в рамках позовного провадження, питання оплати за відступлене право вимоги не може бути предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25.04.2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Оскільки, виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.ч.1-2, 5 ст.334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №916/617/17 від 03.11.2020.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 № 905/1976/16).

Судом встановлено, що 08.02.2021 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (первісний кредитор за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (новий кредитор за договором) укладено договір про відступлення права вимоги №56S810-4815-21, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" за договором купівлі продажу природного газу №СТ-17/722 від 02.07.2018 (основний договір).

Право вимоги, що передається за цим договором, належне первісному кредитору на підставі договору про відступлення права вимоги №СТ-37/2008 від 12.03.2019, договору про відступлення права вимоги №56S810-4815-21 від 27.03.2019 та підтверджується рішенням Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 по справі №913/255/19 (п.1.2. договору).

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника виконання зобов`язань, визначених в основних договорах. (п.1.3. договору).

Сума заборгованості боржника, право вимоги якої передається за цим договором, за основним договорами та рішенням Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 по справі №913/255/19 станом на день підписання цього договору становить 142011108 грн 35 коп., а саме: за основним договором 141338758 грн 35 коп., за рішенням Господарського суду Луганської області по справі №913/255/19 від 15.08.2019 672350 грн 00 коп. судового збору.

Відповідно до п.1.6. право вимоги, що відступається за цим договором, переходить до нового кредитора з моменту укладення цього договору. Додаткового оформлення відступлення права вимоги не вимагається. Після переходу права вимоги до нового кредитора останній стає кредитором по відношенню до боржника та набуває відповідне право вимоги.

Пунктом 2.1. договору сторони передбачили, що за відступлене право вимоги за договором новий кредитор здійснює оплату первісному кредитору у сумі 142011108 грн 35 коп., шляхом безготівкового перерахування грошових коштів в національній валюті

України гривні на поточний рахунок первісного кредитора протягом двох днів з моменту підписання договору, а саме: за відступлення права вимоги за основним договором оплату в розмірі 141338758 грн 35 коп., за рішенням Господарського суду Луганської області по справі №913/255/19 від 15.08.2019 672350 грн 00 коп. судового збору.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 та ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно до п. 1.1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В даному випадку, суд дійшов висновку, що даний договір відступлення права вимоги за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1 - 3 ст. 656 ЦК України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відступлення права за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Цей договір може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати первісному кредитору майно замість отриманого права вимоги. У такому випадку, на відносини цесії поширюється положення про договір купівлі-продажу, оскільки статтею 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. При відступленні права вимоги до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Частиною 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено судом вище, розділом 2 договору сторони передбачили істотну умову договору відступлення прав вимоги, а саме: ціну, за яку первісний кредитор передає прав вимоги до боржника новому кредитору, яка становить 142011108 грн 35 коп.

Також, сторони визначили строк та порядок виконання зазначеного зобов`язання щодо оплати права вимоги, а саме шляхом безготівкового перерахування грошових коштів в національній валюті України гривні на поточний рахунок Первісного кредитора протягом двох днів з моменту підписання договору.

За таких обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" було зобов`язано здійснити оплату Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" переданого права вимоги у сумі 142011108 грн 00 коп. протягом двох календарних днів з моменту підписання договору про відступлення права вимоги.

Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" в порушення ст.ст. 74-77 Господарського процесуального кодексу України, доказів здійснення оплати, передбаченої пунктом 2.1. договору про відступлення права вимоги №56S810-4815-21 від 08.02.2021, за відступлення права вимоги в розмірі 142011108 грн 35 коп. до суду надано не було.

Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16 та постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 910/16109/14.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" про заміну сторони стягувача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" у виконавчому провадженні №64399051 за наказом від 11.09.2019 про примусове виконання рішення Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 по справі №913/255/19 не є законною, обґрунтованою, не доведеною належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви №0904/2021-15 від 09.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.05.2021.

Суддя С.В. Масловський