ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/2254/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.

суддів Діброви Г.І., Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Молодов В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

на додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 10 лютого 2021 року

у справі №916/2254/17

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС";

до відповідачів: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО"

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Угринів"

про стягнення,

за участю представників сторін:

Від позивача - Грищенко О.М., довіреність № б/н, дата видачі : 07.08.20; Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС";

Інші представники в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце його проведення повідомлялись належним чином.

господарський суд Одеської області, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, суддя Літвінов С.В., повний текст складено 22.02.2021 року,

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.11.2017р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" задоволено. Стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО та товариства з обмеженою відповідальністю " АГРОФІРМА УГРИНІВ " на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-тайс" заборгованість у вигляді до оцінки вартості товару (курсової різниці) 130грн., штраф в розмірі 3096грн., 30% річних у розмірі 2561 грн., збитки від інфляції у розмірі 679 грн., пеню у розмірі 1839 грн., судовий збір у розмірі 1600 грн., витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 700,00 грн.

24.11.2017р. на виконання вищевказаного рішення видано відповідний наказ.

06.11.2020р. за вх.№2-4016/20 господарським судом одержано скаргу на бездіяльність державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костюк Тетяна Андріївни щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області по справі №916/2254/17 від 24.11.2017р.

Ухвалою суду від 25.01.2021р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" задоволено. Визнано за період із 21 березня 2020року по 02 листопада 2020року неправомірною бездіяльності державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костюк Тетяни Андріївни у виконавчому провадженні №55432979 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області по справі №916/2254/17 від 24.11.2017р., котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №55432979 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області по справі №916/2254/17 від 24.11.2017р. із врахуванням ст. ст. 10, 13, 18, 26, 48 Закону України "Про виконавче провадження". Зобов`язано державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костюк Тетяну Андріївну або іншу посадову особу Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №55432979 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області по справі №916/2254/17 від 24.11.2017р. із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

01.02.2021р. за вх.№2-129/21 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" надійшла заява про покладення на Сокальський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) додаткових судових витрат на правничу допомогу.

Додатковою ухвалою Господарського суду Одеської області від 10 лютого 2021 року у справі №916/2254/17 (Літвінов С.В.) задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" від 01.02.2021р. за вх.№2-129/20 про розподіл судових витрат по справі №916/2254/17. Стягнуто з Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (вул. Міцкевича, 5, м. Сокаль, Львівська область , 80000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Компанія ,,НІКО-ТАЙС (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, код 38039872) витрати на правничу допомогу у розмірі 5700 (п`ять тисяч сімсот) грн. 00 коп.

При винесенні додаткової ухвали суд зазначив, що сплачені позивачем адвокату Грищенко О.М. 5700,00грн. в якості оплати витрат на правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом скарги та відповідно до ст.344 ГПК України покладаються на Сокальський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Не погодившись з вказаною додатковою ухвалою, до Південно-західного апеляційного господарського суду звернувся Сокальський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з апеляційною скаргою, в якій апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області № 916/2254/17 від 10.02.2021 року повністю.

ДВС зазначає, що державним виконавцем здійснювались заходи під час виконавчого провадження - скеровано виклик боржнику, здійснено ряд запитів до ДФС України, запит до Міськрайонного управління ГУ Держгеокадастру у Львівській області, неодноразово здійснено запити про наявнтсть у боржника нерухомого майна, здійснювався вихід за місцем знаходження боржника; ухвалою Сокальського районного суду Львівської області №454/2887/16-ц від 23.11.2016 року керівника ТзОВ "Угринів" ОСОБА_1 обмежено у праві виїзду за межі України; винесено постанову про накладання, були неодноразові виходи на місце розташування боржника, накладено арешт на кошти боржника.

Також державним виконавцем здійснювались запити до Сокальського відділу держгеокадастру, Відділу земельних ресурсів, архітектури Сокальської міської ради, Державної авіаційної служби України, Державної фіскальної служби України, Головного управління держпраці у Львівській області , Державної інспекції сільського господарства у Львівській області , Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті тощо. Апелянт зазначає, що стягувачем не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими - вимоги значною мірою базувалися на припущеннях, оскільки факти наведені Сокальським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у апеляційній скарзі доводять, що державним виконавцем застосовувалися заходи примусового виконання рішення суду та вчинялися виконавчі дії. Стягувач ТзОВ «Компанія "Ніко-Тайс" не звертався до державного виконавця щодо отримання інформації, не здійснював ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а одразу подав скаргу до суду керуючись твердженнями та міркуваннями які повною мірою не відповідають дійсності.

На думку скаржника, судження суду першої інстанції не відповідають дійсності, оскільки усі банківські установи отримували усі надіслані Відділом постанови про накладання арешту на кошти боржника, що підтверджували своїми відповідями. Усі відповіді на запити, які відправлялися державним -виконавцем належним чином про скановані та додані скап-копії до матеріалів виконавчого провадження у АСВП № 55432979.

Суд першої інстанції помилково стверджує, що державний виконавець повідомлений належним чином про усі судові засідання, оскільки державний виконавець невчасно отримував ухвали суду по даній справі, а тому позбавлений можливості своєчасно їх заперечити чи оскаржити.

За доводами апелянта, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО- ТАЙС" не надано жодного документального обґрунтування суми забезпечення витрат на професійну правничу допомогу. Також Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО- ТАЙС" не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Стягувач ТзОВ «Компанія "Ніко-Тайс" не звертався до державного виконавця щодо отримання інформації, не здійснював ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а одразу подав скаргу до суду керуючись твердженнями та міркуваннями які повною мірою не відповідають дійсності.

Оскільки ухвала Господарського суду Одеської області по справі № 916/2254/17 від 04.02.2021 про прийняття додаткового рішення до розгляду та призначення засідання суду на « 10» лютого 2021 року надійшла у Відділ 16.02.2021 року, а розгляд справи призначений на 10.02.2021року, тому у зв`язку з цим державний виконавець Костюк Т.А. не мала можливості подати письмові заперечення до Господарського суду Одеської області вчасно.

Сокальський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) заперечує щодо заявленого розміру судових витрат, які позивач поніс на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Ярош А.І., судді Діброва Г.І., Принцевська Н.М.) відкрито апеляційне провадження по справі №916/2254/17 за апеляційною скаргою Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 10 лютого 2021 року. Призначено розгляд справи №916/2254/17 на 18 травня 2021 року о 10-30 год.

Відповідно до приписів ст. ст. 267, 268 Господарського процесуального кодексу України, судовою колегією встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заяв, а також заперечень щодо заявлених клопотань.

12.04.2021 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", в якому позивач просить апеляційну скаргу Сокальського РВДВС Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Львів) на додаткову Ухвалу Господарського суду Одеської області від 10 лютого 2021 року по справі №916/2254/17 залишити без задоволення, додаткову Ухвалу Господарського суду Одеської області від 10 лютого 2021 року по справі №916/2254/17 залишити без змін.

Ухвалою суду від 13.05.2021 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено, розгляд справи №916/2254/17 призначено на 18 травня 2021 року о 10-00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

Розпорядженням керівника апарату суду від 17.05.2021 року №123, відповідно до підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XІ Перехідні положення ГПК України, підпунктів 2.3.25, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016 року, підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Південно-західному апеляційному господарському суді, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Принцевської Н.М. з 15.05.2021 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2254/17.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №916/2254/17 між суддями від 17.05.2021 року, для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів у складі Ярош А.І. (головуючий суддя), суддів Діброви Г.І., Разюк Г.П.

Ухвалою суду від 17.05.2021 року прийнято апеляційну скаргу Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 10 лютого 2021 року по справі №916/2254/17 до свого провадження колегію суддів у складі Ярош А.І. (головуючий суддя), суддів Діброви Г.І., Разюк Г.П.

В судове засідання 18.05.2021 року не з`явились представники Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Угринів", Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), хоча вказані учасники судового процесу повідомлені належним чином про час, дату та місце судового засідання.

Копія ухвали суду від 05.04.2021 повернулась до суду неврученою від Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Угринів", хоча ухвала суду направлялась на офіційні адреси вказаних учасників судового процесу.

У зв`язку із зазначеним, 13.05.2021 року судом розміщено оголошення на веб-сайті Судова влада України https://swag.court.gov.ua/, яким повідомлено учасників справи про судовий розгляд.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За таких обставин, оскільки апеляційним судом було направлено ухвалу від 05.04.2021 року за адресами місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Угринів", зазначеними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, враховуючи висновки Європейського суду з прав людини у рішенні від 28.08.2018 у справі "В`ячеслав Корчагін проти Росії" (№12307/16), а також розміщено повідомлення на веб-сайті, вказані учасники справи вважаються повідомленими належним чином про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також зважаючи на те що провадження у справі відкрито з 05.04.2021 року, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Угринів", Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

В судовому засіданні 18.05.2021 року представник позивача просив залишити оскаржувану додаткову ухвалу без змін, скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Одеської області від 08.11.2017р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" задоволено. Стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО та товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА УГРИНІВ" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-тайс" заборгованість у вигляді до оцінки вартості товару (курсової різниці) 130грн. штраф в розмірі 3096грн. 30% річних у розмірі 2561 грн., збитки від інфляції у розмірі 679 грн., пеню у розмірі 1839 грн., судовий збір у розмірі 1600 грн., витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 700,00 грн.

24.11.2017р. на виконання вищевказаного рішення видано відповідний наказ.

06.11.2020р. за вх.№2-4016/20 господарським судом одержано скаргу на бездіяльність державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костюк Тетяна Андріївни щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області по справі №916/2254/17 від 24.11.2017р.

Ухвалою суду від 25.01.2021р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" задоволено. Визнано за період із 21 березня 2020 року по 02 листопада 2020 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костюк Тетяни Андріївни у виконавчому провадженні №55432979 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області по справі №916/2254/17 від 24.11.2017р., котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №55432979 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області по справі №916/2254/17 від 24.11.2017р. із врахуванням ст. ст. 10, 13, 18, 26, 48 Закону України "Про виконавче провадження". Зобов`язано державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костюк Тетяну Андріївну або іншу посадову особу Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №55432979 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області по справі №916/2254/17 від 24.11.2017р. із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

01.02.2021р. за вх.№2-129/21 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" надійшла заява про покладення на Сокальський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) додаткових судових витрат на правничу допомогу.

В заяві заявник просить стягнути з Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5700 грн. згідно договору №20-05-2020/5 про надання адвокатських послуг від 20.05.2020 року.

Заявник зазначає, що повідомляв належним чином у скарзі на бездіяльність державного виконавця від 03.11.2020 року про те, що у майбутньому з урахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг змушений понести витрати, пов`язані з розглядом скарги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на дії та бездіяльність державного виконавця Левицького Ю.В.

Сторони у договорі про надання адвокатських послуг сторони керуються тим, що вартість однієї години роботи виконавця складає до 400 грн (включаючи всі витрати в межах даної справи) та участь в судовому засіданні, вартість участі у котрому складає від 800 грн. до 1200 грн., розмір гонорару не перевищуватиме 1500 грн.

Заявник зазначає, що сторонами договору визначено розмір та порядок обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати, так і фіксованого розміру), що в свою чергу повністю відповідає та не порушує правову позицію Верховного Суду у Постанові від 06.03.2019 у справі №922/1163/18. Скаржник просить врахувати, що вартість однієї години роботи адвоката є вдвічі/втричі меншим розміром від послуг адвокатів відповідного регіону.

ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» також пояснює, що між сторонами мало місце надання послуг та виконання робіт в період з 20.05.20 по 25.01.2021 року, які деталізовані в акті здачі-приймання виконаних робіт від 26.01.2021 року, підстави подання відповідної скарги були зумовлені бездіяльністю державного виконавця.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу скаржником надано до суду належним чином завірені копії документів, а саме: договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №20-05-2020/5 від 20.05.2020р.; акт приймання передачі документів від 20.05.2020р.; акт приймання передачі виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 26.01.2020р. (правової допомоги).

Відповідно до положень ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст. 344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Так, відповідно до ч. 1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Судовою колегією встановлено, що ухвалою господарського суду Одеської області від 04.02.2021 року прийнято заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» до розгляду, розгляд заяви призначено в засіданні суду на 10.02.2021 року о 12-00 год. Визнано явку сторін необов`язковою.

Вказану ухвалу направлено на адресу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та Сокальського РВДВС Західного МРУ МЮ (м.Львів).

Разом з тим, з поштового повідомлення на а.с.172 т.7, ухвалу про прийняття до провадження заяви та призначення її до розгляду отримано представником Сокальського РВДВС Західного МРУ МЮ (м.Львів) лише 16.02.2021 року, про що також зазначає апелянт в апеляційній скарзі.

Таким чином, враховуючи, що оскаржувану додаткову ухвалу про стягнення правничої допомоги прийнято судом першої інстанції 10.02.2021 року, судова колегія вважає обґрунтованими доводи апелянта Сокальського РВДВС Західного МРУ МЮ (м.Львів) про неможливість своєчасного надання заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу через те, що відділом отримано ухвалу суду від 04.02.2021 вже після розгляду заяви по суті.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 8 зазначеного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом (частина 2 статті 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для розгляду та надання оцінки в суді апеляційної інстанції запереченням Сокальського РВДВС Західного МРУ МЮ (м.Львів) щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Сокальський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) додаткових судових витрат на правничу допомогу.

Отже, у даному випадку Сокальський РВДВС Західного МРУ МЮ (м.Львів), подавши апеляційну скаргу, фактично скористався правом на подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, оскільки доводи, які наведені у скарзі, стосуються неспівмірності заявлених позивачем витрат.

Судова колегія приймає до уваги доводи апелянта про неможливість своєчасного подання такого клопотання в суді першої інстанції, оскільки ухвалу про прийняття до провадження заяви та призначення її до розгляду на 10.02.2021 року було отримано представником Сокальського РВДВС Західного МРУ МЮ (м.Львів) лише 16.02.2021 року, що підтверджується матеріалами справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №20-05-2020/5 від 20.05.2020р., адвокат Грищенко О.М. (виконавець) зобов`язується надати ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (замовнику) правову допомогу щодо аналізу правовідносин між Замовником, ТОВ «Агрофірма Угринів» та Сокальським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), котрі виникли у виконавчому провадженні №55432979 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 24.11.2017 року по справі №916/2254/17, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів Сокальським РВДВС Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Львів), направлених на примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області від 24.11.2017 року по справі №916/2254/17 та стягнення з боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, підготовки, написання та подання від імені Замовника до Сокальського РВДВС Західного МРУ МЮ (м.Львів) різного роду клопотань про вчинення виконавчих дій у ВП №55432979, підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на дії та бездіяльність Сокальського РВДВС Західного МРУ МЮ (м.Львів) у ВП №55432979 при наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів замовника в суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів.

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 26.01.2021 року, за період з 25.05.2020 року по 25.01.2021 року адвокат Грищенко О.М. передав, а ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» прийняло виконані роботи та надані послуги згідно переліку загальною вартістю 5700,00 грн. (т.7 а.с.133).

Так, згідно акту здачі-приймання виконаних робіт, адвокатом надані наступні послуги:

- Зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи (1 год),

- Надання консультації з питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства, виконавчого та виконавчо-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ «Агрофірма Угринів» та Сокальським РВДВС Західного МРУ МЮ (м.Львів) у ВП №55432979 (2 год),

- Здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів та самостійно отриманих даних, що стосуються бездіяльності державного виконавця Сокальського РВДВС Західного МРУ МЮ (м.Львів) у ВП №55432979 (2 год),

- Здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження судової практики ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1 год),

- Здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/ або залишенням без змін судової практики різними судовими інстанціями, що стосуються дій та бездіяльності державного виконавця (1 год),

- Процесуально- правовий супровід, належне процесуальне розроблення, підготовка тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги, організація, технічне підготування та проведення роботи/послуг щодо направлення на вимогу норм ГПК України на адреси всіх учасників спору у справі №916/2254/17 (3 год),

- Участь в судовому засіданні 25.01.2021 року (800 грн),

- Гонорар адвоката на підставі п.3.8 договору №20-05-2020/5 про надання адвокатських послуг від 20.05.2020 року у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі №916/2254/17 900 грн.

Загальна вартість послуг склала 5 700 грн.

Судова колегія зазначає, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 цього Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (наведений правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до ст. 129 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч.3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04, п. 269).

Таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного суду від 30 листопада 2020 року по справі № 922/2869/19.

Обґрунтованість та співмірність понесених витрат на професійну правничу допомогу слід досліджувати з урахуванням ч. 3 ст.13 ГПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом

Враховуючи заперечення апелянта Сокальського РВДВС Західного МРУ МЮ (м.Львів) проти розміру витрат на професійну правничу допомогу, судом надається оцінка критерію розумності їхнього розміру, пропорційності та співмірності витрат до предмета спору.

Так, судова колегія критично оцінює надані адвокатом таких послуг, як:

- Здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження судової практики ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1 год),

- Здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/ або залишенням без змін судової практики різними судовими інстанціями, що стосуються дій та бездіяльності державного виконавця (1 год).

Судова колегія зауважує, що скарга ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 06.11.2020р. на бездіяльність державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костюк Тетяна Андріївни щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області по справі №916/2254/17 від 24.11.2017р. стосується періоду з 21.03.2020 року по 02.11.2020 року.

Також в матеріалах справи міститься аналогічна скарга ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 23.03.2020 року, в якій заявник оскаржує бездіяльність державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Левицького Ю.В. за період з 16.12.2019 року по 20.03.2020 року, тобто попередній період (т.6 а.с.25-32).

При цьому, доводи заявника, викладені в обох скаргах та фактично їх зміст є ідентичними, та їх зовнішній вигляд є однаковим, текст скарги практично не змінений.

Крім того, судова колегія зазначає, що питання оскарження бездіяльності державного виконавця не є складним, підготовка до розгляду такої скарги не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що скарга ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 06.11.2020р. є майже ідентичною скарзі ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 23.03.2020 року про оскарження бездіяльності державного виконавця за попередній період, судова колегія не вважає необхідним та співмірним витрачення такої кількості часу на здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження судової практики ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1 год), здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження судової практики.

Також суд зазначає, що такі послуги як організація, технічне підготування та проведення роботи/послуг щодо направлення скарги на дії ДВС на адреси всіх учасників спору у справі №916/2254/17 не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Судова колегія зазначає, що позивачем не доведено особливої складності справи, дійсності та необхідності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру; не доведено реальність та неминучість понесених витрат на професійну правничу допомогу, деякі послуги взагалі не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З огляду на викладене, судова колегія погоджується із доводами Сокальського РВДВС Західного МРУ МЮ (м.Львів) про завищення заявлених до стягнення витрат, а тому, враховуючи фактичний об`єм наданих юридичних послуг, співмірність суми витрат із складністю справи та відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, судова колегія доходить висновку про часткове задоволення заяви про відшкодування понесених позивачем судових витрат при розгляді скарги на дії державного виконавця в сумі 2 500,00 грн.

Доводи апелянта про здійснення державним виконавцем Сокальського РВДВС Західного МРУ МЮ (м.Львів) заходів під час виконавчого провадження, як-то виклик боржника, запити до органів державної влади, та органів місцевого самоврядування, виходи за місцезнаходженням боржника, тощо, що свідчить про те, що державним виконавцем застосовувалися заходи примусового виконання рішення суду та вчинялися виконавчі дії у ВП № 55432979, судовою колегією відхиляються, оскільки не стосуються розгляду даної апеляційної скарги про стягнення витрат на правничу допомогу, а стосується розгляду скарги на дії ДВС по суті, що не є предметом розгляду у даному провадженні.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження частково під час апеляційного перегляду, тому додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 10 лютого 2021 року у справі №916/2254/17 слід скасувати частково та прийняти нове рішення про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Сокальський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіональноо управління Міністерства юстиції (м. Львів) додаткових судових витрат на правничу допомогу, та стягнення з Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Компанія ,,НІКО-ТАЙС витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити частково.

Додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 10 лютого 2021 року у справі №916/2254/17 скасувати частково.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Сокальський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) додаткових судових витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (вул. Міцкевича, 5, м. Сокаль, Львівська область , 80000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Компанія ,,НІКО-ТАЙС (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, код 38039872) витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Доручити господарському суду Одеської області видати наказ.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.ст.287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписаний 20.05.2021 року.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Г.П. Разюк