номер провадження справи 33/51/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.05.2021 Справа № 908/1518/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В., розглянувши без виклику та повідомлення сторін заяву (вх. № 98/08-11/21 від 24.05.2021) Фермерського господарства «Стоян» про забезпечення позову

у справі № 908/1518/21

за позовом: Фермерського господарства «Стоян», (72443, Запорізька область, Приазовський район, с. Добрівка, вул. Вишнева, буд. № 75)

до відповідача: Приазовської селищної ради, (72401, Запорізька область, Празовський район, смт. Приазовське, вул.. Покровська, буд. № 5 «А»)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, буд. № 50)

про визнання недійсним та скасування рішення, визнання права постійного користування

ВСТАНОВИВ:

26.05.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих.№00001 від 24.05.2021) про визнання недійсним та скасування Рішення Приазовської селищної ради № 9 від 26.04.2021 восьмого скликання 7-ої позачергової сесії стосовно земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0069 загальною площею 54,4798 гектарів розташованої на території Добрівської сільської ради, Приазовського району, Запорізької області та визнання права постійного користування Фермерським господарством «Стоян» земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0069 загальною площею 54,4798 гектарів розташованої на території Добрівської сільської ради, Приазовського району, Запорізької області на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 15-500828 від 22.04.1994 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 232.

Позов обґрунтований ст.ст. 19. 55, 124 Конституції України, Рішення № 5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року Конституційного Суду України, Рішення № 3-рп/2003 від 30.01.2003 року Конституційного Суду України, ст.ст. 25, 26, 74, 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997, ст.ст. 2, 3, 5, 9, 11 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» № 2009-ХІІ від 20.12.1991, ст.ст. 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» № 973-ІУ від 19.06.2003, ст. 27 Земельного кодексу України № 561-ХІІ від 18.12.1990, ст.ст. 12, 92, 141 Земельного кодексу України №2768-ІІІ від 25.10.2001, ст.ст. 42, 44, 55 Господарського кодексу України.

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1518/21 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Разом з позовною заявою до Господарського суду Запорізької області надійшла заява про забезпечення позову шляхом :

- накладення арешту щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0069 загальною площею 54,4798 га (після проведення у 2013 році інвентарізації земель, розробленої Приазовським районним відділом Запорізької регіональної філії Центру ДЗК), розташованої на території Приазовської селищної ради Запорізької області за межами населеного пункту, на підставі Державного акту на право постійного користування землею ЗП № 15-500828 від 22.04.1994 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 232, яка знаходиться у комунальній власності Приазовської селищної ради (, місце реєстрації та знаходження: 72401, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Покровська, буд. № 5 «А») на час розгляду справи Господарським судом Запорізької області до винесення Рішення та набрання ним законної сили.

- заборони будь-яким державним реєстраторам України вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, поділу, виділення земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0069 загальною площею 54,4798га (після проведення у 2013 році інвентарізації земель, розробленої Приазовським районним відділом Запорізької регіональної філії Центру ДЗК), розташованої на території Приазовської селищної ради Запорізької області за межами населеного пункту, на підставі Державного акту на право постійного користування землею ЗП № 15-500828 від 22.04.1994, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 232, яка знаходиться у комунальній власності Приазовської селищної ради (, місце реєстрації та знаходження: 72401, Запорізька область, Приазовський район, смт.Приазовське, вул. Покровська, буд. № 5 «А») на час розгляду справи Господарським судом Запорізької області до винесення Рішення та набрання ним законної сили.

- заборони Приазовській селищній раді (, місце реєстрації та знаходження: 72401, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Покровська, буд. № 5 «А») вчиняти будь-які дії щодо відчудження, поділу, виділення земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0069 загальною площею 54,4798 га (після проведення у 2013 році інвентаризації земель, розробленої Приазовським районним відділом Запорізької регіональної філії Центру ДЗК), розташованої на території Приазовської селищної ради Запорізької області за межами населеного пункту, на підставі Державного акту на право постійного користування землею ЗП № 15-500828 від 22.04.1994, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 232, яка знаходиться у комунальній власності Приазовської селищної ради (, місце реєстрації та знаходження: 72401. Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Покровська, буд. № 5 «А») на час розгляду справи Господарським судом Запорізької області до винесення Рішення та набрання ним законної сили.

- заборони будь-яким землевпорядним організаціям України проводити будь-які дії поділу, виділення земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0069 загальною площею 54,4798 га (після проведення у 2013 році інвентаризації земель, розробленої Приазовським районним відділом Запорізької регіональної філії Центру ДЗК), розташовану на території Приазовської селищної ради Запорізької області за межами населеного пункту, па підставі Державного акту на право постійного користування землею ЗП№ 15-500828 від 22.04.1994 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 232 яка знаходиться у комунальній власності Приазовської селищної ради (, місце реєстрації та знаходження: 72401, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Покровська, буд. № 5 «А») на час розгляду справи Господарським судом Запорізької області до винесення Рішення та набрання ним законної сили.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021 здійснено автоматизований розподіл заяви раніше визначеному складу суду та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Заява мотивована таким. 01.04.1994 року перед створенням та державною реєстрацією Фермерського господарства Рішенням Приазовської районної Ради народних депутатів Приазовського району Запорізької області № 270 (надалі по тексту - Рішення № 270 або Рішення про виділення земельних ділянок для ведення селянських (фермерських) господарств) було надано ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) у постійне користування земельна ділянка площею 50,0 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Добрівської сільської Ради. Землю надано для ведення Фермерського господарства. В пункті 3 Рішення № 270 зазначено: «Виділить земельну ділянку Стояну Івану Миколайовичу в розмірі 50,0 га рилля із земель запаса Добрівської сільської Ради в постійне користування для ведення фермерського господарства. Ділянка розташована з землекористовичем фермера ОСОБА_2 , поле № 12 полевого сівообігу поблизу колишнього села Малинівка, мешканцю села Добрівка, вул. Леніна , № 75, досвід роботи з землею має» (Копія Рішення подане разом із позовною заявою). Зазначений факт підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії ЗП № 15-500828 від 22.04.1994 року (надалі по тексту - Акт постійного користування землею або Акт на землю), Актом вибору земельної ділянки для відводу під ведення селянського (фермерського) господарства від 30.03.1994 року (надалі по тексту - Акт відводу землі) та Актом встановлення меж земельної ділянки в натурі від 12.04.1994 року (надалі по тексту - Акт встановлення меж земельної ділянки).

25.03.1996 відбулася державна реєстрація ФГ «Стоян», що підтверджується первинним Свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності -юридичної особи виданим Приазовською районною Радою народних депутатів (Копія Свідоцтва про первинну державну реєстрацію подане разом із позовною заявою).

В період з 1994 року по 2021 рік, позивач без жодних обмежень використовував та продовжує використовувати в своїй господарській діяльності земельну ділянку площею 50,00 га, що розташована в теперішній час на території Приазовської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області (надалі за текстом - Спірна ділянка), належним чином виконуючи всі обов`язки користувача землі.

Згідно Інформації отриманої від Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області № 29-8-0.3-2085/2-21 від 19.05.2021 адвокатом Білицьким Є.М., позивачу стало відомо, що: «За інформацією відділу у Приазовському районі ГУ Держгеокадастру, згідно технічної документації із землеустрою щодо Інвентарізації земель, розробленої Приазовським районним відділом Запорізької регіональної філії Центру ДЗК, у 2013 році була проведена інвентарізація земельної ділянки, яка перебуває у користуванні згідно Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП № 15-500828. на площу 54,4798 га та присвоєно кадастровий номер :01:001:0069».

Відповідно Наказу № 15-ОТГ від 07.12.2020 року «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області (надалі по тексту - Наказ № 15-ОТГ) зазначено наступне: «Відповідно до ст. 15і, 117, 122 Земельного кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів від 16.11.2020 року № 1133 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», Наказу Держгеокадастру від 17.11.2020 № 485 «Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності». Положення про ГУ держгеокадастру у Запорізькій області від 17.11.2016 року № 308 (у редакції Наказу Держгеокадастру від 20.02.2020 року № 53) Приазовській селищній територіальній громаді були передані у комунальну власність за актом приймання-передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 550,3235га, які розташовані на території Приазовської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області за межами населеного пункту, згідно з додатком. На використання земельних ділянок встановлено обмеження та обтяження прав згідно з додатком. Право власності на земельні ділянки, зазначені в додатку до Наказу, виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У Додатку до Акту прийому-передачі землі згідно Наказу № 15-ОТГ під №91 наявна наступна інформація про земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0069, що знаходиться в користуванні ФГ «Стоян».

У березні 2021 року ФГ «Стоян» в особі Голови фермерського господарства ОСОБА_3 звернулося до Приазовської селищної ради на території якої розташована земельна ділянка наданої Фермерському господарству у постійне користування згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 15-500828 з метою отримання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та отримання кадастрового номеру на зазначену вище земельну ділянку ФГ «Стоян».

26.04.2021 Приазовська селищна рада розглянувши на 7-ій позачерговій сесії восьмого скликання заяву Голови ФГ «Стоян» винесла Рішення № 9, яким вирішила:

1. Відмовити ФГ «Стоян» в особі Голови Стояна Миколи Івановича в надані дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та отримані кадастрового номеру земельної ділянки площею 50,0 га, згідно Державного акту па право постійного користування землею ЗП № 15-500828 від 22.04.1994 року.

2. Земельну ділянку площею 54,4798 га, кадастровий номер :01:001:0069, що розташована та території Приазовської селищної ради за межами населеного пункту, включити до переліку земельних ділянок, призначених для продажу права їх оренди на земельних торгах у формі аукціону.

3. Виконавчому комітету Приазовської селищної ради провести земельні торги у формі аукціону, щодо продажу права оренди земельної ділянки площею 54,4798 га, кадастровий номер :01:001:0069»(надалі по тексту - Рішення № 9 Приазовської селищної ради або Рішення № 9, або Оскаржуємо рішення) (Копія Рішення № 9 подано разом із позовною заявою).

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту та заборони вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 54,4798 га, кадастровий номер :01:001:0069, що розташована та території Приазовської селищної ради за межами населеного пункту Мелітопольського району Запорізької області, яка була надана у постійне користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП № 15-500828 від 22.04.1994 року. Не вжиття заходів забезпечення позову на час розгляду зазначеної справи в Господарському суді Запорізької області може призвести до відчуження земельної ділянки, її поділу або передачу третім особам, що в свою чергу фактично унеможливить виконання рішення суду та порушить права постійного користування землею ФГ «Стоян».

Розглянувши заяву Фермерського господарства «Стоян» про забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

У силу статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка застосовується судом при розгляді справ (ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України), закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Іншими словами, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК). Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 116 ГПК).

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно та (або) грошові суми, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем дій щодо реалізації спірного майна, а саме відчуження земельної ділянки третім особам, без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Ухвала господарського суду про забезпечення позову в обов`язковому порядку повинна містити дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття того чи іншого заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

Отже, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу для забезпечення позову. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У той же час, ст. 77 ГПК України передбачає, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У разі відсутності доказів в підтвердження викладених обставин та обґрунтування, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, господарський суд відхиляє таку заяву як необґрунтовану та не підтверджену належними доказами.

Між тим, із змісту заяви та доданих до неї документів не вбачається жодного обґрунтованого припущення та не надано належних доказів на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно на час звернення позивача з даною заявою можуть привести до відчуження спірної земельної ділянки.

Включення земельної ділянки до переліку ділянок, призначених для продажу права їх оренди на земельних торгах у формі аукціону не може розцінюватись судом, на день звернення до суду з даною заявою, як конкретні дії відповідача, що спрямовані на реалізацію майна, передачі його (майна) третім особам.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що заявником не обґрунтовано та не подано достатніх доказів на підтвердження того, яким чином не вжиття заходу забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду за позовом заявника за умови його задоволення. У заяві про забезпечення позову викладені лише припущення заявника щодо ймовірності вчинення відповідачем заходів, які ускладнять або унеможливлять виконання судового рішення.

За таких обставин, у задоволенні заяви Фермерського господарства «Стоян» про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви (вх. № 98/08-11/21 від 24.05.2021) Фермерського господарства «Стоян», (72443, Запорізька область, Приазовський район, с. Добрівка, вул. Вишнева, буд.75) про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити заявнику (позивачу) та відповідачам за позовом.

Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 26.05.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно зі ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя М.В. Мірошниченко