ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
"19" травня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/20/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.,

при секретарі судового засідання Пелехатій А.О.

за участю представників:
від позивача: Гогоман О.В. (на підставі посвідчення);

від відповідача: не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: ТОВ «Фірма Ветеран Збройних Сил» (65028, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 59)

про стягнення 22015, 37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 04.01.2021 року позивач - Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою за вх. ГСОО №20/21 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Ветеран Збройних Сил», в якій просить суд стягнути з відповідача збитки з орендної плати у розмірі 22015, 37 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неодноразові порушення відповідачем умов договору оренди №42-с/2003/Голов КЕУ від 07 травня 2003 року, що призвело до припинення дії договору, наслідком чого позивач зазнав збитків у вигляді доходів, які могла б реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода).

Розглянувши матеріали вказаної позовної заяви, судом було встановлено, що вказана заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, в зв`язку з чим, ухвалою суду від 11.01.2021 року, за результатами розгляду матеріалів даної позовної заяви, в порядку ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, відповідну позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення відповідних недоліків.

На виконання вимог ухвали суду від 11.01.2021 року позивачем 25.01.2021 року було подано до суду заяву про усунення недоліків (вх. ГСОО №2174/21), згідно якої позивачем усунуто встановлені судом недоліки.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року було відкрито провадження у справі №916/20/21 за правилами спрощеного позовного провадження , судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.03.2021 р. о 11:00.

При цьому, у судовому засіданні від 01.03.2021 року суд дійшов висновку, що спір по справі 916/20/21 розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, в зв`язку з чим судом було оголошено перерву у розгляді справи на "29" березня 2021 р. о 11:30.

Між тим, судове засідання, призначене на 29.03.2021 року не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Невінгловської Ю.М. на лікарняному.

07.04.2021 року ухвалою суду судове засідання для розгляду справи № 916/20/21 по суті призначено на 26.04.2021 р. о 12:30.

26.04.2021 року в судовому засіданні, суд ухвалою в протокольній формі оголосив перерву для розгляду справи до 19.05.2021 року о 16:30.

Відповідач ТОВ «Фірма Ветеран Збройних Сил» про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвал суду на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань сформованого судом, які були ним отримані, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення, однак у судові засідання станом на 19.05.2021 відповідач не з`являвся, про поважність причин відсутності не повідомляв, своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, суд встановив:
07 травня 2003 року між військовою частиною НОМЕР_1 (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Ветеран Збройних Сил" (Орендар) був укладений Договір оренди №42-с/2003/Голов КЕУ, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що не використовується у повсякденній діяльності військової частини, загальною площею 1171,44 кв.м. (технічний будинок площею 487,2 кв.м., будинок ПЕС - 177,55 кв.м., казарма - штаб 487,2 кв.м., гараж - 306,54 кв.м.) військового містечка № НОМЕР_2 , що розташоване за адресою: м. Одеса, 6-й кілометр Овідіопольської дороги/вул. Аеропортівська, 33 А.

Відповідно до п.1.2. договору склад орендованого майна визначено згідно з актами інвентаризації (Додаток № 1 на 4 листах).

В п. 2.4. договору передбачено, що передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в Акті оцінки, складеному за Методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Додатком №5 до договору оренди передбачено паспорт-сертифікат об`єкта експертної оцінки (нерухомості) по кожному об`єкту оренди.

Пунктом 3.1. договору визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (лютий 2003р.) 3502 грн. 89 коп. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за період з базового до першого місяця оренди.

Відповідно до п.3.2. договору орендна плата за кожний наступній місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступній місяць.

Як передбачено п.3.3. договору, орендна плата у розмірі 100% перераховується орендарем до державного бюджету (на спеціальний реєстраційний рахунок орендодавця в територіальному органі державного казначейства) щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним.

За умовами п. 3.4. договору, розмір орендної плати може бути переглянуто на вимогу однієї із сторін в разі зміни методики розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках передбачених чинним законодавством України.

Згідно розділу 5 договору орендар зобов`язаний використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов договору (п. 5.1); своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 5.2); забезпечити збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, своєчасно здійснювати капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна за рахунок власних коштів (п. 5.4); забезпечити доступ для необхідного огляду та перевірки використання орендованого майна у відповідності до умов цього договору представників орендаря (п. 5.13).

Положеннями п. 10.1 договору сторони погодили, що цей договір діє з 07.05.2003 року строком на 15 (п`ятнадцять) років (тобто 07.05.2018 року).

П. 10.9 договору передбачено, що чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації орендованого майна орендарем; загибелі орендованого майна; банкрутства орендаря; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду; банкрутства орендаря та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України.

01 січня 2007 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма Ветеран Збройних Сил (орендар) укладена додаткова угода № 1 до договору оренди №42-с/2003/Голов КЕУ від 07.05.2003 р. (а.с.36), згідно п.1 якої пункт 3.1 розділу 3 викладено в новій редакції: Орендна плата встановлена без ПДВ за базовий та перший місяць оренди (січень 2007 року на рівні 6225,21 грн. за результатами конкурсу (домовленості) з врахуванням моніторингу орендної плати по аналогічних об`єктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 р. № 1846, яка становить без ПДВ за базовий та перший місяць оренди (січень 2007р.) 6225,21 грн. (додаток № 8). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування базової орендної плати на індекси інфляції за період з базового до першого місяця оренди.

Як вбачається із матеріалів справи, за актами приймання-передачі нежитлового будинку в оренду по кожному об`єкту оренди (Додаток 2 на 4 листах) позивач передав, а відповідач прийняв орендоване майно.

Судом встановлено, що на розгляді Господарського суду Одеської область перебувала справа №916/146/15-г.

Так постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.06.2015р. у справі №916/146/15-г встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 07.03.2007р. по справі № 16/517-06-13598 у зв`язку зі зменшенням кількості орендованих приміщень, внесено зміни до договору оренди №42-с/2003/ГоловКЕУ від 07.05.2003р., укладеного між військовою частиною НОМЕР_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма Ветеран Збройних Сил» шляхом викладення п. 1.1. та п. 3.1. в наступній редакції:

«п.1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно, що не використовується у повсякденній діяльності військової частини будівлі за генпланом №6 (казарма штаб - 487,2 кв.м.); №7 (гараж 306,54 кв.м.) загальною площею 793,74 кв.м. військового містечка №203 за адресою: м. Одеса, 6-й км Овідіопольської дороги, що знаходяться на балансі військової частини А-2171;

п.3.1. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (лютий 2007 року) 2373 грн. 29 коп.»

У вказаній постанові від 16.06.2015р., яка постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016р. (а.с.142-144) була скасована лише в частині позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 про розірвання договору та повернення будівлі за генпланом № 7 (гараж 306,54 кв.м.), розташованої за адресою: м. Одеса, 6 км Овідіопольської дороги, що знаходиться на балансі Військової частини НОМЕР_1 , та в цій частині справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області, судом встановлено, що, з огляду на викладене у рішеннях Господарського суду Одеської області від 07.03.2007р. у справі №16/517-06-13598 та від 21.04.2009р. у справі №30/11-09-266, факт знищення об`єктів оренди: №1 (технічний будинок -200,15 кв.м); №5 (будинок ПЕС -177,55 кв.м); №6 (казарма-штаб-487,2 кв.м) не потребує доказування.

Апеляційною інстанцією встановлено, що загибель предметів оренди (технічного будинку №1 площею 200,15 кв.м, будинку ПЕС №5 площею 177,55 кв.м, казарми-штабу №6 площею 487,2 кв.м) означає припинення їх існування, а відтак неможливість використання зазначених об`єктів, що свідчить про припинення договору оренди в цій частині, у зв`язку зі знищенням об`єкта оренди (ст. 291 Господарського кодексу України, ч.2 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»). Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що орендна плата за користування об`єктом оренди (гараж за ГП №7 площею 306,54 кв.м) за листопад 2014 року становить 2516,69 грн.

15.04.2019 року рішенням Господарського суду Одеської області по справі №916/146/15-г встановлено, що згідно протоколу огляду доказів за їх місцезнаходженням від 05.03.2019 року, складеного в порядку ст. 82 ГПК України, для повного та всебічного розгляду справи, при огляді нежитлової будівлі - гаражу № 7 площею 306,54 кв.м, розташованої за адресою: м. Одеса, 6-й км Овідіопольської дороги / вул. Аеропортівська, 33-а, на території, огородженої бетонованим забором та проволокою за адресою: м. Одеса, 6-й км Овідіопольської дороги / вул. Аеропортівська, 33-а (на заборі було зазначено нову адресу - вул. Аеропортівська, 31) не було виявлено спірного об`єкту, а саме нежитлової будівлі - гаражу № 7 площею 306,54 кв.м. Відсутність вказаної нежитлової будівлі підтвердили всі присутні на огляді речового доказу. На території було виявлено бетонований фундамент, на місці якого зі слів представників Військової частини НОМЕР_1 та КЕВ м. Одеса знаходився спірний гараж. В порядку ч. 5 ст. 82 ГПК України під час огляду території здійснювалась фото та відео фіксація цифровою відеокамерою.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.04.2019 року по справі №916/146/15-г, залишеним в силі постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 року встановлено, що договір оренди нерухомого військового майна №42-с/2003/Голов КЕУ, розташованого на території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 (за адресою: АДРЕСА_2 ) припинив свою дію 21.11.2017р. у зв`язку зі знищенням відповідачем об`єкту оренди.

Звертаючись з даним позовом, позивач вказує, що при укладенні договору оренди нерухомого військового майна Військова частина НОМЕР_1 розраховувала про отримання орендної плати в дохід держави до 07.05.2018 року, а у зв`язку з незаконним знищенням відповідачем об`єктів оренди позивач зазнав збитків, відшкодування яких за рішенням суду, в силу ст. 16 ЦК України, є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до розрахунку недоотриманої вигоди за період з 22.11.2017 по 07.05.2018 за договором оренди №42-с/2003ГоловКЕУ розробленим фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 збитки, які підлягають відшкодуванню становлять 22015,37грн, із них:

- недоотримана вигода за 22-30 листопада 2017 року - (нарахована орендна плата за жовтень 2017 року в сумі 3822.91 грн. * індекс інфляції за 11.2017 - 1,009% * 9 діб /30 діб) =1157,19 грн.

- недоотримана вигода за грудень 2017 року - (нарахована орендна плата за листопад 2017 року в сумі 3857,32 грн. * індекс інфляції за 12.2017 - 1,01%) = 3895,89 грн.

-недоотримана вигода за січень 2018 року - (нарахована орендна плата за грудень 2017 року в сумі 3895,89 грн. * індекс інфляції за 01.2018 - 1,015%) = 3954,33 грн.

- недоотримана вигода за лютий 2018 року - (нарахована орендна плата за січень 2018 року в сумі 3954,33 грн. * індекс інфляції за 02.2018 - 1.009%) = 3989,92 грн.

- недоотримана вигода за березень 2018 року - (нарахована орендна плата за лютий 2018 року в сумі 3989,92 грн. * індекс інфляції за 03.2018 - 1,011%) = 4033,81 грн.

-недоотримана вигода за квітень 2018 року - (нарахована орендна плата за березень 2018 року в сумі 4033,81 грн. * індекс інфляції за 04.2018 - 1,008%) = 4066,08 грн.

-недоотримана вигода за 01-07 травня 2018 року - (нарахована орендна плата за квітень 2018 року в сумі 4066,08 грн. * індекс інфляції за 05.2018 - 1.000%* 7 діб /31 добу) = 918,15 грн.

Спричинення вище зазначених збитків стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:
Положеннями ст. 175 ГК України встановлено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як свідчать матеріали справи, укладений між сторонами договір за своєю правовою природою відноситься до договорів найму, різновидом якого є оренда. Приймаючи до уваги, що майно, яке виступає предметом договору, відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим майна Збройних Сил України" належить до державної власності, до спірних правовідносин застосовуються також норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно до п. п.1,2 ст. 762 ЦК України, яка цілком кореспондується з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.5 ст. 762 ЦК України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 762 ЦК України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно ч.1 ст. 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Статтею 291 Господарського кодексу України визначено, що договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на якій його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди, ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

П. 8. ст. 16 Цивільного кодексу України регламентує, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до п. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, під збитками як різновидом майнової шкоди розуміються втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами п. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України регламентує, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Верховний Суд по справі № 923/43/19 в постанові від 13.03.2020 року дійшов висновку, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і завданими збитками; вина боржника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено під час розгляду справи, збитки нанесені позивачу спричинені протиправною поведінкою відповідача, яка полягає у порушенні умов договору оренди, а саме самовільному знищенні об`єктів оренди: №1 (технічний будинок - 200,15 кв.м); №5 (будинок ПЕС - 177,55 кв.м); №6 (казарма-штаб - 487,2 кв.м) та №7 (гараж - 306,54 кв.м.). Наслідком таких дій, з вини відповідача, договір оренди припинив свою дію з 21.11.2017 року, чим було порушено право позивача, як орендодавця, на отримання орендних платежів до закінчення строку, встановленого договором оренди. Вказані обставини встановлені рішенням суду у справі №916/146/15-г від 16.06.2015 року та 15.04.2019, а отже наявність протиправної поведінки та вини боржника є встановленою та в силу положень ст.75 Господарського кодексу України не потребує доказування.

Перевіривши розрахунок недоотриманої вигоди за період з 22.11.2017 року (припинення дії договору у зв`язку із знищенням об`єкту оренди) по 07.05.2018 (строк до якого мав діяти договір), суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем збитків та доведення позивачем розміру доходів, а саме упущеної вигоди. При цьому, з урахуванням встановлених у судовій справі №916/146/15-г обставин, суд вважає, що причинний зв`язок між протиправною поведінкою і завданими збитками є доведеним.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про порушення умов договору відповідачем, що призвело до передчасного припинення договору оренди та спричинило позивачу збитки, а саме доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), тому суд вирішує задовольнити позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 у повному обсязі.

Враховуючи повне задоволення судом позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн., відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 185, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ТОВ "Фірма Ветеран Збройних Сил" збитки з орендної плати, згідно договору №42-с/2003/Голов КЕУ від 07 травня 2003 року на користь військової частини НОМЕР_1 (р/р 2824 ДКСУ м. Київ, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , МФО 820172) у розмірі 22015,37/ двадцять дві тисячі п`ятнадцять/грн.37 коп., а також 2102,00 /дві тисячі сто дві/ грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 травня 2021 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська