УХВАЛА

про повернення зустрічної позовної заяви

24.05.2021Справа № 910/2488/21

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши матеріали

зустрічного позову ОСОБА_1 (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (м. Київ)

про визнання недійсним договору

у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (м. Київ)

до ОСОБА_1 (м. Київ)

про стягнення 1 293 512,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (далі - ТОВ "Порше Лізинг Україна", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (на час спірних правовідносин мала статус фізичної особи-підприємця, далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № 00005718 від 05.09.2012 р. у сумі 1 293 512,20 грн.

16.03.2021 р. ухвалою Господарського суду міста Києва за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 15.04.2021 р. Цією ж ухвалою сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки, зокрема, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

18.05.2021 р. від відповідача - ОСОБА_1 надійшов зустрічний позов, заявлений до ТОВ "Порше Лізинг Україна" про визнання недійсним договору фінансового лізингу № 00005718 від 05.09.2012 р.

Дослідивши матеріали поданого позову, суд дійшов висновку, що він підлягає поверненню заявнику без розгляду, зважаючи на наступне.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 46 ГПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ст. 180 ГПК України).

З указаної норми закону вбачається, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним і таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством. Тобто, відповідач повинен пред`явити зустрічний позов у строк, передбачений для подання відзиву, з одночасним додержанням вимог, встановлених Господарським процесуальним кодексом України (позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 р. по справі № 910/2987/18).

Зокрема, статтею 180 ГПК України, ч. 8 ст. 165 ГПК України визначено, що зустрічний позов подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, тобто у строк, передбачений для відзиву.

Із пункту 5 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 р. про відкриття провадження у справі вбачається, що відповідачу був встановлений строк для подачі відзиву - п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали.

Зазначена ухвала була направлена відповідачу 18.03.2021 р. за зареєстрованим місцем її проживання - АДРЕСА_1 , однак, 22.04.2021 р. ухвала була повернута до Господарського суду міста Києва органом поштового зв`язку із відміткою про закінчення терміну зберігання поштового відправлення, тобто більше, ніж через місяць, внаслідок недобросовісної поведінки відповідача,

Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і повернуто підприємством зв`язку із посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, тощо, то вважається, що адресат був повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання стороною кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Отже, 22.04.2021 р., яке є днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про закінчення встановленого терміну зберігання, вважається днем вручення ОСОБА_1 ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі від 16.03.2021 р. Виходячи з цього, кінцевим строком для подачі відповідачем зустрічного позову стало 07.05.2021 р., проте, зустрічний позов ОСОБА_1 був поданий з порушенням визначеного законом процесуального строку.

Разом із зустрічним позовом відповідач надав клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову.

Згідно зі ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За змістом ч. 1, 3 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

У якості причин пропуску процесуального строку представник відповідача, який подав зустрічний позов (адвокат Скрипчук М. Є.), вказує, що ОСОБА_1 не отримала позовної заяви та ухвали Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 р. про відкриття провадження у справі, а про наявність даної справи в суді дізналась з Єдиного державного реєстру судових рішень. При цьому представник відповідача - адвокат Скрипчук М. Є. зміг ознайомитись з матеріалами справи лише 14.05.2021 р., у зв`язку із чим строк для звернення із зустрічним позовом, на думку відповідача, був пропущений з незалежних від нього причин.

У той же час, слід зазначити, що поважність причин пропуску процесуального строку суд оцінює, зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів. Така оцінка відбувається з дотриманням норм статті 86 ГПК України, яка визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Здійснивши таку оцінку обґрунтувань відповідача та наявних в цій частині доказів, суд дійшов висновку, що зазначені відповідачем причини пропуску є неповажними, оскільки судом встановлено, що про наявність позову, який розглядається у суді, відповідач була обізнана ще 15.04.2021 р., про що свідчить наявне у справі клопотання її другого представника - адвоката Рубана І. В. про ознайомлення з матеріалами справи. Про неповажність причин пропуску свідчить також клопотання відповідача від 15.04.2021 р. про продовження строку подачі відзиву на позовну заяву (без самого відзиву) і відкладення розгляду справи, в якому відповідач вказував, що 13.04.2021 р. їй стало відомо про справу № 910/2488/21 за позовом ТОВ "Порше Лізинг Україна" з мобільного додатку "Опендатабот" з посиланням на Єдиний державний реєстр судових рішень.

З огляду на вказане суд робить висновок про те, що зустрічний позов відповідач мала змогу подати завчасно, у термін та спосіб визначений законом, а не посилатись про ознайомлення іншого її представника з матеріалами справи лише 14.05.2021 р.

Щодо доводів заявника про вступ у справу іншого представника відповідача для захисту інтересів ОСОБА_1 у справі та його невчасне ознайомлення із матеріалами справи, суд зазначає, що зміна стороною свого представника, так само як і зміна стратегії захисту у справі, жодним чином не свідчать про неможливість реалізації стороною своїх процесуальних прав та добросовісного виконання своїх обов`язків, зокрема, у даному випадку відповідачем - реалізувати право на подання зустрічного позову. Отже, суд вважає, що передбачений ч. 1 ст. 180 ГПК України строк встановлений для відповідача як учасника справи, а не для його представника.

Крім того, суд враховує, що відповідач не був позбавлений права звернутись до суду за захистом свого права шляхом подання позовної заяви в окремому позовному провадженні на загальних підставах. Однак, і цим правом відповідач не скористався, хоча судом встановлено, що позови з аналогічним предметом спору, як і в даній справі, до ОСОБА_1 подаються тим же позивачем протягом 2020-2021 років вже не вперше.

За таких обставин, оскільки відповідачем не наведено поважних причин пропуску процесуального строку на подання зустрічного позову та приймаючи до уваги те, що свій позов ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість подати в межах визначеного законом строку, суд вважає, що відповідне клопотання задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд звертає увагу на недобросовісну поведінку відповідача по справі, що виявляється у її процесуальних діях, зазначених вище, та враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" та Верховного Суду у постанові від 21.02.2018 у справі № 2103/490/2012, згідно з якою сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За приписами частини першої ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Суд розцінює дії ОСОБА_1 з подачі зустрічного позову із порушенням процесуального строку, як зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, про недопустимість яких був попереджений її представник під час судового засідання, що відбулось 17.05.2021 р. (підготовче засідання було відкладене за його ж клопотанням), та повідомлений про наслідки такого зловживання.

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої цієї статті (без дотримання строку для пред`явлення зустрічного позову), ухвалою суду повертається заявнику.

З урахуванням викладеного суд вважає, що зустрічна позовна заява ОСОБА_1 і додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду як такі, що подані з пропуском визначеного законом строку.

Керуючись ст. 118, 180, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для подачі зустрічного позову відмовити.

Повернути без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" про визнання недійсним договору.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та з цього дня може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів до суду апеляційної інстанції.

Суддя Головіна К. І.