УХВАЛА

м. Київ

25.05.2021Справа № 910/6982/21

Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА"

про забезпечення позову

у справі №910/6982/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛУБ"

про стягнення 1 712 545, 39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛУБ" про стягнення 1 712 545, 39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №К2006-4403 від 24.06.2020.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.04.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/6982/21, постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

24.05.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛУБ" рухоме майно, у тому числі автомобіль BMW X5 2017 року виготовлення, зареєстрований 05.12.2017 року, об`єм двигуна 1995, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та грошові кошти ТОВ "ЄВРО КЛУБ", що обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, в межах суми позовних вимог та понесених судових витрат ТОВ "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" у розмірі 1 823 299,19 грн.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У заяві про вжиття заходів до забезпечення позову позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача.

Заява про забезпечення позову, є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного захисту.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів або здійснюється ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав / інтересів позивача.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- імовірності ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту (поновлення) прав та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Мотивуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що 30.12.2020 після отримання (26.11.2020) претензії щодо сплати штрафних санкцій за договором поставки відповідачем було здійснено продаж належного йому майна, що свідчить про наявність наміру позбутися майна з метою уникнення примусового виконання своїх зобов`язань щодо сплати штрафних санкцій.

Також, заявник посилається на те, що відповідно до відомостей Державного реєстру обтяжень рухомого майна у відповідача наявне рухоме майно, на яке накладене арешт в інтересах ТОВ «АТ КАРГІЛЛ».

Заявником не надано суду належних доказів у підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не надав доказів, які підтверджують можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що не виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати та довести необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Аналогічна позиція наведене у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року по справі №923/826/19.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено, що обставини щодо не сплати штрафних санкцій у добровільному порядку на виконання претензії заявника, не є належним обґрунтуванням обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Отже, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" не містить будь-яких обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Отже, суд оцінивши відповідність та співвідношення права та інтересів, які заявник просить захистити, заходи забезпечення позову та предмет позову, суд дійшов висновку про необґрунтованість заходів забезпечення позову.

З огляду на наведене вище, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" про забезпечення позову.

Згідно із приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 25.05.2021.

Суддя О.В. Гулевець