ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 Справа № 917/37/21

Суддя Ціленко В.А., розглянувши матеріали справи № 917/37/21 -

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ УКРАЇНА", вул. Є.Коновальця, 32Б, офіс 1019, м. Київ, 01133

до Фермерського господарства "ГРОМАДА", с. Жуки, Кобеляцький район, Полтавська область, 39222

про стягнення 2 666 794,60 грн.

та зустрічною позовною заявою Фермерського господарства "ГРОМАДА", с. Жуки, Кобеляцький район, Полтавська область, 39222

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ УКРАЇНА", вул. Є.Коновальця, 32Б, офіс 1019, м. Київ, 01133

про стягнення 2 460 769,62 грн.

Суддя Ціленко В.А.

Секретар судового засідання: Білоус О.В.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним): Лазебний Д.В.

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним): не з`явився

Відповідно до п. 2 ч. 2, 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

23.02.2021 та 25.02.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ УКРАЇНА", м. Київ, як позивачем за первісним позовом, подані письмові заяви про зміну предмету, а саме збільшення штрафу за порушення строків поставки зернових з 458 704,55 грн. до 864 922,77 грн. та зменшення заявлених у зв`язку з цим розміру збитків з 2 550 894,41 грн. до 1 801 871,83 грн.

Клопотання не змінює предмет заявленого позову, а лише зменшує розмір заявлених позовних вимог з 3 009 598,96 грн. до 2 666 794,60 грн. разом з тим кореспондується з вимогами ст. 46 Господарського процесуального кодексу України та було прийнято судом.

19.04.2021 року Фермерським господарством "ГРОМАДА" до початку розгляду справи по суті, подана заява про залишення його позову без розгляду. За приписами п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач подав таку заяву до початку розгляду справи по суті.

Суть спору: Розглядається первісний позов про стягнення з Фермерського господарства "ГРОМАДА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ УКРАЇНА" 1 801 871,83 грн. різниці між ціною товару та 864 922,77 грн. штрафу за порушення строків поставки та зустрічний позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ УКРАЇНА" на користь Фермерського господарства "ГРОМАДА" 2 286 958,52 грн. суми основного невиконаного зобов`язання по оплаті поставлених зернових, 18 953,00 грн. 3% річних, 79 046,10 грн. інфляційних втрат та 75 812,00 грн. пені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив.

Відповідно до умов укладеного Договору поставки № 41485 від 10.07.2020 року, Додаткової угоди № 1 від 18.09.2020 року Фермерське господарство "ГРОМАДА", с. Жуки, Кобеляцького району повинно поставити 2 000 тон +/- 5% української кукурудзи врожаю 2020 року, за ціною 4 422,48 грн. за тону. Фактично поставлено 1 022,2 тони, що підтверджується видатковими накладними та розрахунками та не заперечується постачальником зернових. Недопоставка склала 977,8 тон. Кінцевий термін поставки за Договором є 30.10.2020 року.

Згідно ч. 1 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Пунктом 8.5. Договору поставки № 41485 від 10.07.2020 року та Додаткової угоди № 1 від 18.09.2020 року сторони обумовили, що якщо постачальник не поставить покупцеві товар у погоджений кількості, покупець має право укласти договір із третьою особою на аналогічних умовах договору. Постачальник в цьому випадку зобов`язаний відшкодувати покупцеві різницю між ціною, яка була передбачена Договором і ціною товару, який був передбачений у третьої особи.

За приписами ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Для застосування такої міри відповідальності потрібно наявність повного складу цивільного правопорушення: 1) протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; 2) шкідливий результат такої поведінки (збитки); 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; 4) вина правопорушника.

Матеріалами судової справи підтверджується, що у зв`язку з непоставкою кукурудзи Фермерським господарством «Громада» с. Жуки, Кобеляцького району за обумовленою у Договорі № 41485 від 10.07.2020 року та Додатковою угодою № 1 від 18.09.2020 року ціною 4422,48 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю "КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ УКРАЇНА", м. Київ вимушене було докупити непоставлену кількість кукурудзи у ПСП Колос за Договором поставки № 42934 від 05.11.2020 року, № 42966 від 12.11.2020 року та № 42996 від 17.11.2020 року по середній ринковій ціні 7300 грн. за 1 тону. Це підтверджується видатковими накладними і розрахунковими документами.

З урахуванням викладених обставин первісний позов в частині стягнення 1 801 871,83 грн. збитків, що склали різницю в ціні кукурудзи, обґрунтований належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню.

Із наданих доказів Фермерським господарством Громада с. Жуки, Кобеляцького району та клопотанням про зменшення розміру штрафу на 100 % судом прийнято до уваги те, що Фермерське господарство Громада вживало заходів щодо виконання договірних зобов`язань по поставці кукурудзи позивачеві, здійснивши таку поставку більш ніж на 50 %, а залишкове зобов`язання не виконано з причин неврожаю, про що останній повідомив позивача 28.09.2020 року, що давало можливість закупити недопоставлену кількість зерна кукурудзи у жовтні по середній ринковій ціні 6 152,00 грн. (з сайту електронної зернової біржі України).

При цьому Фермерське господарство Громада, за поставлене зерно кукурудзи не отримало жодних коштів від позивача в рахунок оплати, у зв`язку з дискримінаційними умовами Договору № 41485 від 10.07.2020 року щодо оплати поставленої частини зерна кукурудзи та неможливістю виконання Договору у повному обсязі у зв`язку з наявністю виняткових обставин, що порушує основоположні принципи - розумності та справедливості.

Отримавши більше ніж 1 000 000 кг. зерна кукурудзи Товариство з обмеженою відповідальністю "КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ УКРАЇНА", м. Київ, не здійснивши за умовами Договору жодної оплати за поставлене зерно, нарахувало 864 922,77 грн. штрафу та не понесло при цьому жодних збитків.

Окрім того, Фермерське господарство Громада повідомляло Товариство з обмеженою відповідальністю "КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ УКРАЇНА" про форсмажорні обставини, які вплинули на урожай кукурудзи та зробили неможливим виконання Договору у зв`язку із неврожаєм зернових, пов`язаним з низькими температурами повітря. Форсмажорні погодні обставини підтверджуються комісійними актами № 1 від 03.06.2020 року, № 2 від 23.07.2020 року, № 3 від 26.09.2020 року, публікаціями офіційного сайту про зменшення врожайності на 30 % з причини низької середньодобової температури повітря та ґрунту, і як наслідок отримання зроджених і нерівномірних сходів.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості, які належать до засад цивільного законодавства, передбачених ст. 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язку, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права та інтересу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Згідно з приписами ст. 233 Господарського кодексу України, 551 Цивільного кодексу України до уваги повинно бути взято: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Статтею 233 Господарського процесуального кодексу України надано суду можливість пом`якшити розмір неустойки у випадку її надмірності порівняно з наслідками порушення зобов`язань. Це є один з правових способів, наданих законом, який направлений проти зловживання правом вільного визначення розміру неустойки, тобто по суті, направлений на реалізацію вимог частини другої ст. 13 Цивільного кодексу України, відповідно до якої при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утриматися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення. Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання господарський суд повинен об`єктивно оцінити чи є даний випадок винятковим, виходячи х інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), тощо.

Слід зазначити, що поняття значно та надмірно, при застосуванні ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. Правила вищевказаних статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд при цьому повинен врахувати, що наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (рішення Конституційного Суду від 11.07.2013 № 7-рп/2013).

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (частина шоста статті 3 Цивільного кодексу України).

Правова позиція Верховного Суду «Щодо підстав для зменшення розміру штрафних санкцій» (пункт 13 постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 924/709/17) наголошує, що за змістом наведених вище норм зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 у справі № 924/709/17, аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду, зокрема від 05.04.2018 у справі № 905/1180/17, від 12.09.2018 у справі № 912/3594/17.

З огляду на всі фактичні обставини справи, зокрема, з наявністю яких законодавство пов`язує зменшення заявленого до стягнення розміру неустойки, приймаючи до уваги відсутність доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення господарської діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача, враховуючи значний розмір штрафу, ступінь виконання відповідачем договірних зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність підстав та задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу на 90% до суми 86 492,28 грн. Таке зменшення розміру штрафних санкцій суд вважає розумним та оптимальним враховуючи баланс інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "ГРОМАДА" (с. Жуки, Кобеляцький район, Полтавська область, 39222, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ УКРАЇНА" (вул. Є.Коновальця, 32Б, офіс 1019, м. Київ, 01133, ) 1 801 871,83 грн. різниці між ціною товару, 86 492,28 грн. штрафу та 28 325,46 грн. судового збору.

3. Зустрічну позовну заяву залишити без розгляду.

4. Видати наказ після набрання даним рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.05.21

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ціленко В. А.