ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2021 р. Справа№ 910/17715/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Пашкіної С.А.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Лідер"

на рішення Господарського суду м. Києва від 25.01.2021 р.

у справі № 910/17715/20 (суддя - Картавцева Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ресурс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Лідер"

про стягнення заборгованості у розмірі 79500,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Ресурс" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Лідер" про стягнення 79500,00 грн заборгованості за договором № ПВЛ00287 про надання послуг від 08.01.2019 р.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за надані послуги перевезення не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.11.2020 р. відкрито провадження у справі № 910/17715/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.01.2021 р. у справі № 910/17715/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ресурс" задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тек Лідер" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Також до апеляційної скарги відповідачем додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду на підставі ч. 2 ст. 256 ГПК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

У поданій апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивачем було пропущено шестимісячний строк позовної давності, оскільки останній знав про порушення свого права на отримання своєчасної оплати за договорами-замовленнями ще в листопаді 2019 року - квітні 2020 року, а з позовом звернувся до суду в листопаді 2020 року.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/17715/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 р. поновлено позивачу строк на апеляційне оскарження рішення суду, зупинено його дію, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/17715/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Втім відповідач не скористався своїм правом та не подав відзив у передбачені строки.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

08.01.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Лідер" (далі - замовник-експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Ресурс" (далі - виконавець або експедитор) укладено договір про надання послуг № ПВЛ00287 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.2 договору виконавець бере на себе зобов`язання доставити ввірений йому замовником-експедитором вантаж до пункту призначення та передати його особі, уповноваженій на отримання вантажу, а замовник-експедитор зобов`язується сплатити встановлену за перевезення плату.

Згідно з п. 2.1 договору виконавець діє від власного імені, а замовник-експедитор діє від власного імені або від імені та за дорученням третіх осіб.

Як передбачено п. 2.2 договору, конкретні умови по кожному окремому замовленню встановлюються сторонами в заявці, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Факт надання послуг за цим договором оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг. Разом з актом, не пізніше 5 календарних днів після виконання перевезення виконавець передає замовнику-експедитору комплект документів, що підтверджують перевезення, підписаний обома сторонами: копія товарно-транспортної накладної (ТТН) з відповідними відмітками про одержання вантажу, рахунок-фактура, податкова накладна (п. 2.4 договору).

У відповідності до п. 4.1 договору розмір оплати за перевезення вантажів та інші операції за цим договором визначається та підтверджується у заявці на перевезення. Ціни за цим договором встановлені в гривнях.

За п. 4.2 договору замовник-експедитор сплачує виконавцю, за перевезення протягом 30 календарних днів, після надання належним чином оформленого пакету документів: товарно-транспортної накладної (ТТН) з відповідними відмітками про одержання вантажу без застережень, оригіналу рахунку-фактури, податкової накладної, акту приймання-передачі наданих послуг.

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, що виникли до спливу дії договору (п. 8.1 договору).

На виконання умов укладеного договору позивач здійснив перевезення вантажу на загальну суму 79500,00 грн відповідно до договорів-замовлення № ТЕ000005120 від 20.11.2019 р., № ТЕ000005370 від 05.12.2019 р., № ТЕ000005381 від 05.12.2019 р., № ТЕ000005867 від 25.12.2019 р., № ТЕ000000963 від 20.03.2020 р., № ТЕ000001131 від 26.03.2020 р., № ТЕ000005395 від 07.12.2019 р., № ТЕ000001078 від 22.03.2020 р., № ТЕ000005263 від 26.11.2019 р.

Так, за договором-замовленням № ТЕ000005120 від 20.11.2019 р. автомобілем МАН НОМЕР_1 / НОМЕР_2 здійснено перевезення вантажу за маршрутами: м. Городок - с. Білогородка, с. Софіївська Борщагівка - смт Велика Димерка - с. Квітневе, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 2011003 від 20.11.2019 р., товарно-транспортною накладною № 2011005 від 20.11.2019 р., товарно-транспортною накладною № 2011007 від 20.11.2019 р., актом надання послуг № 3467 від 21.11.2019 р. на суму 10000,00 грн.

За договором-замовленням № ТЕ000005370 від 05.12.2019 р. автомобілем МАН НОМЕР_3 / НОМЕР_4 здійснено перевезення вантажу за маршрутом: м. Золотоноша - с/рада Нерубайська, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 45250 від 06.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № 45247 від 06.12.2019 р., актом надання послуг № 3557 від 06.12.2019 р. на суму 5000,00 грн.

За договором-замовленням № ТЕ000005381 від 05.12.2019 р. автомобілем МАН НОМЕР_3 / НОМЕР_4 здійснено перевезення вантажу за маршрутом: м. Черкаси - с/рада Нерубайська, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 1020161 від 05.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № 1020162 від 05.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № 1020163 від 05.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № 1020164 від 05.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № 1020165 від 05.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № 1020166 від 05.12.2019 р., ТТН № 1020167 від 05.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № 1020168 від 05.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № 1020169 від 05.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № 1020170 від 05.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № 1020171 від 05.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № 1020172 від 05.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № 1020173 від 05.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № 1020174 від 05.12.2019 р., актом надання послуг № 3558 від 06.12.2019 р. на суму 3500,00 грн.

За договором-замовленням № ТЕ000005867 від 25.12.2019 р. здійснено перевезення вантажу за маршрутом: м. Бориспіль - м. Львів, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 11375 від 26.12.2019 р., актом надання послуг № 3689 від 26.12.2019 р. на суму 8800,00 грн.

За договором-замовленням № ТЕ000000963 від 20.03.2020 р. здійснено перевезення вантажу за маршрутом: с. Копилів - с/рада Нерубальска, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 7 від 20.03.2020 р., актом надання послуг № 276 від 21.03.2020 р. на суму 10500,00 грн.

За договором-замовленням № ТЕ000001131 від 26.03.2020 р. здійснено перевезення вантажу за маршрутом: м. Вільногірськ - м. Одеса, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 0001162 від 26.03.2020 р., актом наданих послуг № 278 від 28.03.2020 р. на суму 12000,00 грн.

За договором-замовленням № ТЕ000005395 від 07.12.2019 р. здійснено перевезення вантажу за маршрутом: м. Львів - м. Городок- м. Житомир, що підтверджується товарно-транспортною накладною № РЩ0126048/12390 від 07.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № РЩ0126048/РЩ000472193 від 07.12.2019 р., товарно-транспортною накладною № РЩ0126048/РЩ000472389, актом наданих послуг № 3572 від 08.12.2019 р. на суму 9500,00 грн.

За договором-замовленням № ТЕ000001078 від 22.03.2020 р. здійснено перевезення вантажу за маршрутом перевезення: с. Котляри - м. Бровари, що підтверджується товарно-транспортною накладною № РСХ2009111 від 22.03.2020 р., актом наданих послуг № 277 від 22.03.2020 р. на суму 6200,00 грн.

За договором-замовленням № ТЕ000005263 від 26.11.2019 р. здійснено перевезення вантажу за маршрутом перевезення: с. Шабо - м. Дніпро, що підтверджується товарно-транспортною накладною № Ш-00023453 від 26.11.2019 р., товарно-транспортною накладною № Ш-00023450 від 26.11.2019 р., товарно-транспортною накладною № Ш-00023451 від 26.11.2019 р., товарно-транспортною накладною № Ш-00023523 від 26.11.2019 р., товарно-транспортною накладною № Ш-00023525 від 26.11.2019 р., актом наданих послуг № 3496 від 27.11.2019 р. на суму 14000,00 грн.

17.06.2020 р. позивач направив на адресу відповідача повний пакет документів, а саме: товарно-транспортні накладні з відповідними відмітками про одержання вантажу, рахунки-фактури, акти приймання-передачі наданих послуг та податкові накладні.

Вказаний лист був отриманий відповідачем 18.06.2020 р, що підтверджується експрес-накладною поштового сервісу «Нова пошта» № 5815.

19.08.2020 р. позивач повторно направив на адресу відповідача зазначений пакет документів, який отримано останнім 28.08.2020 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 710 поштового сервісу «Укрпошта», фіскальним чеком та описом вкладення у лист.

Однак відповіді на вказані листи відповідач не надав, заборгованість за послуги перевезення не сплатив.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору № ПВЛ00287 про надання послуг від 08.01.2019 р. свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

За ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Як було встановлено вище, на виконання умов укладеного договору позивач надав послуги з перевезення вантажу на загальну суму 79500,00 грн відповідно до договорів-замовлення № ТЕ000005120 від 20.11.2019 р., № ТЕ000005370 від 05.12.2019 р., № ТЕ000005381 від 05.12.2019 р., № ТЕ000005867 від 25.12.2019 р., № ТЕ000000963 від 20.03.2020 р., № ТЕ000001131 від 26.03.2020 р., № ТЕ000005395 від 07.12.2019 р., № ТЕ000001078 від 22.03.2020 р., № ТЕ000005263 від 26.11.2019 р.

Вбачається, що оригінали товаросупровідних документів з відміткою про доставку вантажу, які направлені позивачем 17.06.2020 р. на адресу відповідача, були отримані останнім 18.06.2020 р.

Надання позивачем відповідачу послуг за укладеним договором з перевезення фактично підтверджується вказаними вище договорами замовлення, товарно-транспортними накладними та актами наданих послуг.

Докази оплати відповідачем наданих послуг з перевезення у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 79500,00 грн заборгованості за договором № ПВЛ00287 про надання послуг від 08.01.2019 р. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

В процесі розгляду справи місцевим судом відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності.

Обґрунтовуючи вказану заяву, відповідач посилається на те, що позивач знав про порушення свого права на отримання своєчасної оплати за договорами-замовленнями ще в листопаді 2019 року - квітні 2020 року, тому останнім пропущено строк звернення до суду по всім вищезазначеним договорам-замовленням, оскільки позивач звернувся до суду в листопаді 2020 року, тобто з пропуском шестимісячного строку.

Відповідно до ст. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За ст. 315 ГК України для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

У відповідності до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом 4.2 договору сторони погодили, що замовник-експедитор сплачує виконавцю, за перевезення протягом 30 календарних днів, після надання належним чином оформленого пакету документів: товарно-транспортної накладної (ТТН) з відповідними відмітками про одержання вантажу без застережень, оригіналу рахунку-фактури, податкової накладної, акту приймання-передачі наданих послуг.

Як було встановлено вище, на виконання п. 4.2 укладеного договору позивач, 17.06.2020 р. направив на адресу відповідача повний пакет документів, а саме: товарно-транспортні накладні з відповідними відмітками про одержання вантажу, рахунки-фактури, акти приймання-передачі наданих послуг та податкові накладні.

Вказаний лист був отриманий відповідачем 18.06.2020 р, що підтверджується експрес-накладною поштового сервісу «Нова пошта» № 5815.

Таким чином, відповідач повинен був здійснити оплату наданих позивачем послуг перевезення до 18.07.2020 р., оскільки вказана дата припадала на вихідний (субота), тому останній день сплати переноситься на перший робочий день після вихідного, тобто на 20.07.2020 р.

Враховуючи вказане, строк, у межах якого позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого права, закінчиться 20.01.2021 р.

Як вбачається з штампу канцелярії Господарського суду м. Києва Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Ресурс» звернулось із даним позовом 12.11.2020 р.

Тому спеціальний строк позовної давності для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Ресурс» до господарського суду не сплив.

Доводи скаржника про те, що передбачений п. 4.2 договору пакет документів було отримано відповідачем набагато раніше є необґрунтованими, оскільки останнім не було надано доказів, які б безпосередньо вказували на дату отримання ним таких документів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за договором № ПВЛ00287 від 08.01.2019 р. в межах строків, передбачених ст. 315 ГК України, а тому заява відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Щодо інших аргументів сторін, колегія суддів зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 25.01.2021 р. у справі № 910/17715/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Лідер" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Лідер" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 25.01.2021 р. у справі № 910/17715/20 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду м. Києва від 25.01.2021 р. у справі № 910/17715/20.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Лідер".

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.05.2021 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В.Андрієнко

С.А. Пашкіна