ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.05.2021 Справа № 917/126/21

Суддя Мацко О.С. , розглянувши заяву про забезпечення позову, подану у справі

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" вул.Звіринецька, буд.63, м.Київ,01014

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" вул.Козака, 2-А, м. Полтава, Полтавська область, 36020

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває справа №917/126/21, предметом позову в якій є тягнення з відповідача на користь позивача 14 836 845,18 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу.

24.05.2021р.. до суду надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача у розмірі, що еквівалентний ціні позову та сумі судового збору - 15 059 397,86 грн. Судом встановлено, що за формою та змістом заява відповідає ст.139 ГПК України.

У обгрунтування заяви позивач посилається на те, що між сторонами виникли правовідносини по договору купівлі-продажу природного газу, згідно з яким у відповідача виникла заборгованість; у зв"язку з неналежним виконанням своїх зобов"язань, відповідачу була направлена претензія №26/11/44 від 26.11.2020р., яка залишена без реагування, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом; така поведінка відповідача є протиправною і свідчить про явне небажання виконувати умови договору. Позивач вказує на те, що розмір статутного капіталу ТОВ "Полтавагаз Збут" становить 500 000,00 грн., що складає 3,32% від загальної суми заборгованості, що є предметом позовних вимог; у відповідних реєстрах, сформованих станом на 17.05.2021р. відсутня інформація по речові права на нерухоме майно, зареєстроване за відповідачем. Крім того, 03.03.2021р. відповідач публічно заявив про неможливість постачати природний газ побутовим споживачам (населенню) у березні 2021р., що, очевидно, свідчить про погіршення його майнового стану.

Вказане, на думку заявника, є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить.

При розгляді заяви позивача про забезпечення позову судом прийнято до уваги наступне:

Забезпечення позову це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів для забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Cамі лише твердження про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, так само як і значна сума заборгованості сама по собі в жодному разі не є підставою для забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника ( на цьому акцентує увагу Верховний Суд у постановах від 03.04.2020 у справі № 904/4511/19, від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17 і ін.).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

У даному випадку суд відхиляє посилання позивача на те, що поведніка відповідача (ненадання відповіді на претензію та непогашення боргу) є достатніми підставами для забезпечення позову. До заяви про забезпечення позову не додано жодного доказу на її обгрунтування.

Суд звертає увагу на те, що при поданні позову позивач вже звертався до суду з заявою про забезпечення позову, яка містила аналогічні доводи (крім доводів про припинення газопостачання у березні 2021р., які на час подання попередньої заяви про забезпечення не були відомі заявнику). Ухвалою від 04.02.2021р., залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2021р., у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено. Як свідчать матеріали справи, судами досліджувалися та оцінювалися аналогічні доводи заявника стосовно великої суми заборгованості та ненадання відповіді на претензію.

Інформація стосовно розміру статутного капіталу та відсутності нерухомого майна, зареєстрованого за відповідачем, на думку суду також не є визначальною для вирішення питання про забезпечення позову, оскільки жодним чином не свідчить про реальні (а не імовірні) ризики утруднення виконання рішення суду, оскільки не пов`язана з вчиненням відповідачем конкретних дій, які б свідчили про намір уникнути виконання можливого рішення суду про задоволення позову (що, як зазначалося вище, є обов`язковою умовою для вжиття забезпечувальних заходів).

Що стосується інформації про припинення газопостачання побутових споживачів у березні 2021р., то з відкритих джерел інформації відомо, що з 01 квітня 2021 року ТОВ «Полтавагаз збут» відновив постачання природного газу своїм споживачам на взаємовигідних умовах (http://poltavagazzbut.com.ua/?p=1397), тож наведена позивачем обставина також не може бути розцінена судом як обґрунтована підстава для забезпечення позову. До того ж, саме по собі навіть можливе тимчасове погіршення фінансового стану контрагента під час розгляду справи у суді не свідчить про необхідність забезпечення позову за відсутності інших обставин, наявність яких є обов`язковою; натомість арешт коштів а майна відповідача може суттєво вплинути на можливість ведення ним господарської діяльності та призвести до незворотних негативних наслідків.

Крім того, після відмови у забезпеченні позову попередньою ухвалою відповідач не намагався вчиняти будь-яких дій, що свідчили б про намір ухилитися від виконання можливого рішення про задоволення позову.

Посилання заявника на численні постанови Верховного Суду у обґрунтування своєї позиції суд оцінює критично, оскільки при вжитті забезпечення необхідно виходити з обставин кожної конкретної справи та оцінювати можливі ризики як вжиття заходів забезпечення, так і їх невжиття; в наведених заявником постановах позивачами було доведено необхідність та адекватність засобу забезпечення, у даному ж випадку наявні тільки посилання на можливість ухилення відповідача від виконання рішення, чого недостатньо (див. наприклад постанови ВС від 13.04.2021р. у справі №910/15607/19, від 23.12.2020р. №911/949/20, від 12.05.2020р. у справі №910/14149/19 і ін.).

Викладене є підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову у даній справі.

Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з заявою до суду, йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.129, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТОВ "Трансгазпром" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала складена та набирає законної сили 25.05.2021р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256,257 ГПК України.

Суддя О.С.Мацко