РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2021 року м. Чернігівсправа №927/274/21

Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., за правилами спрощеного позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: Комунального некомерційного підприємства "Чернігівська центральна районна лікарня" Чернігівської районної ради Чернігівської області,

вул. Шевченка, 114, м. Чернігів, 14030;

e-mail: ;

до відповідача: фізичної особи - підприємця Смірнова Олександра Станіславовича,

АДРЕСА_1 ;

предмет спору: про стягнення 80464,49грн

за участю представників сторін:

від позивача: Бабинець С.П. - адвокат, ордер на надання правової допомоги серія ЧН №116012, виданий 23.04.2021;

від відповідача: Ляховець В.М. - адвокат, ордер на надання правової допомоги серія АА №103357, виданий 26.04.2021;

У судовому засіданні 17.05.2021, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

16.03.2021, надійшов позов Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області (надалі - КНП «Чернігівська ЦРЛ» ЧРР ЧО) до фізичної особи - підприємця Смірнова Олександра Станіславовича (надалі - ФОП Смірнов О.С.) про відшкодування 80464,49грн вартості експлуатаційних витрат, розрахованих за період з 01.07.2017 по 30.09.2020, на підставі акту №04-30/04 від 21.07.2020 ревізії фінансово-господарської діяльності КНП «Чернігівська ЦРЛ» ЧРР ЧО за період з 01.07.2017 по 31.05.2020 та ревізії використання коштів державного та місцевих бюджетів, а також коштів, отриманих з інших джерел для забезпечення заходів, спрямованих на боротьбу з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, за період з 01.01.2020 по 30.06.2020, а також умов договорів №39 від 26.12.2018 та №47 від 22.03.2019 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем.

Ухвалою суду від 05.04.2021, після усунення недоліків дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі №927/274/21 за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначено на 26.04.2021, в яке в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) викликано повноважного представника позивача; учасникам справи встановлено строки для подачі до суду заяв по суті заявлених вимог, зокрема, відповідачу - 15 календарних днів для подачі до суду та направлення позивачу відзиву на позов.

21.04.2021, на поштову адресу суду від відповідача, в установлений судом строк, надійшов відзив на позов (разом з доказами його направлення позивачу), в якому відповідач проти заявлених вимог заперечив у повному обсязі оскільки рахує, що в нього відсутня будь-яка заборгованість перед позивачем за договорами №39 від 26.12.2018 та №47 від 22.03.2019 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем, про що, на його думку, свідчать двосторонні акти звірки розрахунків, складені сторонами за І та ІІ квартали 2020 року. Виходячи зі змісту акту ревізії фінансово-господарської діяльності КНП «Чернігівська ЦРЛ» ЧРР ЧО №04-30/04 від 21.07.2020, вбачається, що з вини саме позивача в період з 01.07.2017 по 31.05.2020 в рахунках, виставлених до сплати орендарям, не було включено вартість експлуатаційних витрат з утримання орендованих приміщень, що призвело до заниження вартості спожитих послуг. Відповідач наголосив, що вказаний акт не є документом первинної бухгалтерської звітності, який підтверджує факт надання та отримання ним таких послуг у спірному періоді в заявленому позивачем обсязі та сумі. Звертав увагу суду на те, що поданий позивачем до матеріалів справи розрахунок вартості експлуатаційних витрат у спірному періоді не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки не містить підписів повноважних осіб, які його склали; він не підтверджений будь-якими документами, в обґрунтування його складових, зокрема щодо підстав включення до відшкодування за рахунок відповідача частини заробітної плати (в тому числі ЄСВ) прибиральника, охоронця, електромонтера, з якими відповідач не перебуває в трудових відносинах; відсутні докази відносно того, що перелічені особи включені до штату працівників позивача та надавали послуги щодо орендованої будівлі; також відсутні докази обґрунтованості заявлених до стягнення сум, щодо визначення їх виходячи з розмірів посадових окладів указаних осіб та пропорційного розподілу їх витрат між орендарями з урахуванням займаної ними площі. Відповідач стверджує, що перелік послуг з ним не узгоджувався; акти приймання-передачі послуг, складення яких передбачено пунктами 2.3. та 3.2.3. договорів №39 та №47, йому направлені не були, а спроби отримати змістовну інформацію відносно виставлених до сплати сум у рахунках (наявні в матеріалах справи) виявились безрезультатними, про що свідчить двостороннє листування сторін. Просив суд взяти до уваги, що згідно з виставленими до сплати рахунками ним, у рахунок вартості експлуатаційних витрат за ІІІ квартал 2020 року, сплачено 1000грн за квитанцією №122 від 09.12.2020, виходячи з вартості аналогічних послуг у минулому періоді.

26.04.2021, у судове засідання прибули повноважні представники обох сторін.

Представник позивача підтвердив отримання відзиву на позов та повідомив про відсутність у позивача наміру подавати в порядку статей 166, 184 ГПК України відповіді на відзив.

Судом розпочато розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 26.04.2021, судом, у порядку частини 2 статті 216 ГПК України, оголошено перерву до 17.05.2021.

17.05.2021, у судове засідання прибули повноважні представники обох сторін.

Суд продовжив розгляд справи по суті.

У судових засіданнях 26.04.2021 та 17.05.2021 повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини наведені в позовній заяві. Повноважний представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на недоведеність позивачем на підставі належних, допустимих, достовірних доказів, у розумінні статей 76-78 ГПК України, наявності у відповідача простроченої заборгованості по відшкодуванню вартості експлуатаційних витрат у заявленому розмірі в спірному періоді на підставі договорів №39 від 26.12.2018 та №47 від 22.03.2019.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, заслухавши повноважних представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2013, між Комунальним лікувально-профілактичним закладом «Чернігівська центральна районна лікарня» (надалі - Орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Смірновим Олександром Станіславовичем (надалі - Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району №39 (надалі - Договір оренди №39 від 02.01.2013), за умовами якого (підпункт 1.1.1. пункту 1.1.) Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування частину нежитлового підвального приміщення в трьохповерховій будівлі поліклініки (надалі - майно), що є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району та перебуває в оперативному управлінні КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня» і знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 114. Напівпідвальне приміщення поліклініки вищезазначеної будівлі складається з 8 кімнат загальною площею 236,53кв.м. та не має окремого входу. Майно передається в оренду для розміщення їдальні (п.1.2. Договору оренди №39 від 02.01.2013).

Додатковою угодою №5 від 26.12.2018 до Договору оренди №39 від 02.01.2013 сторонами змінено редакцію підпункту 1.1.1. пункту 1.1. та пункту 1.2. цього Договору, за якими орендовані нежитлові підвальні приміщення складаються: з дванадцяти кімнат, що зазначені на плані з літери « 1-37» по літеру « 1-48» загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 341,46кв.м., корисною площею 189,7кв.м., з входом через площі загального користування; з трьох кімнат, що зазначені на плані з літери « 1-62» по літеру « 1-64» загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 99,18кв.м., корисною площею 55,1кв.м., і мають окремий вхід. Майно передається в оренду для розміщення їдальні та складських приміщень.

Додатковою угодою №8 від 11.09.2020 до Договору оренди №39 від 02.01.2013 сторонами повторно переглянуто редакцію підпункту 1.1.1. пункту 1.1. та пункту 1.2. цього Договору, за якими орендовані нежитлові підвальні приміщення складаються: з дванадцяти кімнат, що зазначені на плані з літери « 1-37» по літеру « 1-48» загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 341,46кв.м., корисною площею 189,7кв.м., з входом через площі загального користування. Майно передається в оренду для розміщення їдальні.

Враховуючи редакцію додаткової угоди №5 від 26.12.2018 до Договору оренди №39 цей Договір діє з 29.12.2012 по 30.11.2021 включно (п.10.1.).

25.03.2013, Комунальним лікувально-профілактичним закладом «Чернігівська центральна районна лікарня» (Орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Смірновим Олександром Станіславовичем (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району №47 (надалі - Договір оренди №47 від 25.03.2013), за умовами якого (підпункт 1.1.1. пункту 1.1.) Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування частину нежитлової будівлі - колишня станція переливання крові (надалі - майно), що є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району та перебуває в оперативному управлінні КЛПЗ «Чернігівська ЦРЛ» і знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 114. Орендоване приміщення складається з однієї кімнати, розташованій в вищезазначеній будівлі загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 24,64кв.м., корисною площею 17,6кв.м. та не має окремого входу. Майно передається в оренду для здійснення торгівельної діяльності непродовольчими товарами (п.1.2. Договору оренди №47 від 25.03.2013).

Додатковою угодою №2 від 22.03.2019 до Договору оренди №47 сторонами змінено редакцію підпункту 1.1.1. пункту 1.1. цього Договору, згідно якого орендоване приміщення складається з однієї кімнати, яка розташована в вищезазначеній будівлі загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 21,48кв.м., корисною площею 17,9кв.м. Вхід в приміщення здійснюється через площі спільного користування.

Враховуючи редакцію додаткової угоди №01 від 23.03.2016 та додаткової угоди №2 від 22.03.2019 до Договору оренди №47, цей Договір діє з 25.03.2013 по 28.02.2022 включно (п.10.1.).

Відповідно до рішення Чернігівської районної ради від 26.12.2018 «Про реорганізацію шляхом перетворення юридичної особи - Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області в комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області» (26 сесія 7 скликання) Комунальний лікувально-профілактичний заклад «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області реорганізовано в Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області () (позивач).

Виходячи з умов п.3.2. Договорів оренди №39 від 02.01.2013 та №47 від 25.03.2013, до орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, плата за землю, податок на додану вартість.

Пунктом 5.1.6. Договорів оренди №39 від 02.01.2013 та №47 від 25.03.2013 на Орендаря покладено обов`язок протягом 15 робочих днів після підписання цих Договорів укласти з Орендодавцем договір про відшкодування витрат Орендодавця на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю.

26.12.2018, сторонами укладено Договір №39 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна Орендарем (що поширює свою дію на відносини сторін з 27.12.2018 по 30.11.2021), за умовами якого (підпункт 1.1.1. пункту 1.1.) Балансоутримувач (позивач) забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт приміщення, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 114, загальною площею 440,64кв.м., а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача щодо обслуговування та експлуатації пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором. Крім оплати послуг пропорційно займаної площі, Договір може передбачати й інші критерії розподілу і оплати спожитих послуг, один з яких обирається за взаємною згодою сторін, а саме: пропорційно кількості користувачів; за кількістю джерел електрообладнання. У разі відсутності лічильників з обліку спожитих послуг окремим споживачем або з інших поважних причин застосовується критерій - пропорційно до займаної площі. Орендар користується напівпідвальним приміщенням, яке знаходиться в будівлі поліклінічного корпусу, загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 440,64кв.м., корисною площею - 244,8кв.м. Орендоване приміщення використовується для розміщення їдальні.

Додатковою угодою №2 від 11.09.2020 до Договору №39 про відшкодування витрат балансоутримувача сторонами змінено редакцію пункту 1.1. та підпункту 1.1.1. цього Договору, за якими Балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт приміщення, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 114, загальною площею 341,46кв.м., а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача щодо обслуговування та експлуатації пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором. Орендар користується напівпідвальним приміщенням, яке знаходиться в будівлі поліклінічного корпусу, загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 341,46кв.м., корисною площею - 189,7кв.м. Орендоване приміщення використовується для розміщення їдальні.

22.03.2019, сторонами укладено Договір №47 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна Орендарем (що поширює свою дію на відносини сторін з 22.03.2019 по 28.02.2022), за умовами якого (підпункт 1.1.1. пункту 1.1.) Балансоутримувач (позивач) забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт приміщення, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 114, загальною площею 21,48кв.м., а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача щодо обслуговування та експлуатації пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором. Крім оплати послуг пропорційно займаної площі, Договір може передбачати й інші критерії розподілу і оплати спожитих послуг, один з яких обирається за взаємною згодою сторін, а саме: пропорційно кількості користувачів; за кількістю джерел електрообладнання. У разі відсутності лічильників з обліку спожитих послуг окремим споживачем або з інших поважних причин застосовується критерій - пропорційно до займаної площі. Орендар користується частиною нежитлової одноповерхової будівлі, загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 21,48кв.м., корисною площею - 17,9кв.м. Вхід у приміщення здійснюється через площі спільного користування. Орендоване приміщення передається в оренду для здійснення торгівельної діяльності непродовольчими товарами.

Сторони в п.1.2. Договору №39 від 26.12.2018 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна Орендарем погодили, що до плати за надані комунальні послуги та витрати з утримання орендованого майна входить: теплопостачання, підігрів води, водопостачання, водовідведення, електрична та теплова енергія, вивіз ТВП, знешкодження відходів, утримання в чистоті будівель, прибирання місць загального користування, дезінсекції та дератизація приміщень, користування та технічне обслуговування ліфтів, обслуговування та утримання в належному стані систем вуличного освітлення, внутрішніх та зовнішніх мереж тепло-, водо-, електропостачання та водовідведення, послуги з охорони, технічне обслуговування сигналізації, оплата послуг з поточного ремонту будівель.

За п.1.2. Договору №47 від 22.03.2019 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна Орендарем сторони погодили, що до оплати за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна входить: газопостачання, водопостачання, водовідведення, електрична енергія, вивіз ТВП, знешкодження відходів, утримання в чистоті будівель, прибирання місць загального користування, обслуговування та утримання в належному стані систем вуличного освітлення внутрішніх та зовнішніх мереж газо-, електро-, водопостачання та водовідведення, оплата послуг з поточного ремонту будівель.

Перелік послуг, вартість яких підлягає відшкодуванню за рахунок Орендаря, виходячи з умов п.1.2. Договорів №39 від 26.12.2018 та №47 від 22.03.2019 є відмінним, зокрема, за умовами договору №47 від 22.03.2019 у Орендаря відсутній обов`язок з відшкодування послуг на охорону та технічне обслуговування сигналізації будівлі.

Згідно з п.2.1. Договору №39 від 26.12.2018 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна Орендарем, сума Договору є орієнтовною і складає 20000грн на рік та може змінюватись залежно від кількості та ціни наданих послуг.

За п.2.1. Договору №47 від 22.03.2019 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна Орендарем, сума Договору є орієнтовною та складає 5000грн на рік та може змінюватись залежно від кількості та ціни наданих послуг.

Відповідно до п.2.3. Договорів №39 від 26.12.2018 та №47 від 22.03.2019 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна Орендарем, оплата експлуатаційних та комунальних послуг відбувається шляхом безготівкового розрахунку на підставі акту наданих послуг з рахунку Орендаря на розрахунковий рахунок Балансоутримувача (позивача).

Виходячи з умов пунктів 3.1.1., 3.1.3., 3.2.3. Договорів №39 від 26.12.2018 та №47 від 22.03.2019 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна Орендарем, на позивача покладено обов`язок виконувати весь комплекс робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території, та створення необхідних умов для здійснення господарської діяльності відповідачу і його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями. Перелік таких робіт та послуг, порядок та умови їх оплати встановлюється цими Договорами. Розмір плати за обслуговування та ремонт будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються Балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання, і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт будівлі, комунальні, експлуатаційні та інші послуги Балансоутримувача, а також послуги, пов`язані з обслуговуванням Орендаря. Позивач зобов`язаний інформувати відповідача про зміни витрат на утримання будівлі і тарифу на послуги.

У свою чергу, на відповідача покладено обов`язок компенсувати позивачу здійснені ним витрати по сплаті рахунків за надані комунальні послуги постачальними організаціями та вартість експлуатаційних витрат пропорційно орендованій площі згідно з виставленими рахунками та актами прийому-передачі в десятиденний термін з моменту їх виставлення.

Як вбачається з актів звірки взаємних розрахунків, складених сторонами в двосторонньому порядку за І та ІІ квартал 2020 року, за відповідачем не обліковувалась будь-яка заборгованість перед позивачем за попередні роки, в тому числі щодо відшкодування вартості експлуатаційних витрат за утримання орендованих приміщень.

За результатами ревізії фінансово-господарської діяльності КНП «Чернігівська ЦРЛ» ЧРР ЧО за період з 01.07.2017 по 31.05.2020 та ревізії використання коштів державного та місцевих бюджетів, а також коштів, отриманих з інших джерел для забезпечення заходів, спрямованих на боротьбу з гострою респіраторною хворобою COVID, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, за період з 01.01.2020 по 30.06.2020, проведеної Управлінням Північного офісу держаудитслужби в Чернігівській області Державної аудиторської служби України та оформленої актом від 21.07.2020 №04-30/04 встановлено, що протягом охопленого контролем періоду Підприємством з кожним орендарем укладено договір щодо відшкодування витрат Балансоутримувача. Згідно з умовами укладених договорів Підприємство забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт орендованих приміщень, а Орендар бере участь у витратах Підприємства пропорційно займаній площі. До складу витрат на утримання майна входить: утримання в чистоті будівель, прибирання місць загального користування, дезінсекція, дезінфекція, дератизація приміщень, обслуговування та утримання в належному стані систем вуличного освітлення, внутрішніх та зовнішніх мереж тепло-, водо-, електропостачання та водовідведення, оплата послуг з поточного ремонту будівель. Проте, в порушення вимог статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), статті 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), пунктів 2.6 та 14.2 Методики, Підприємством не дотримано вимог п.1.2. договорів про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, укладених Підприємством (Орендодавцем) з Орендарями в частині невключення до рахунку вартості експлуатаційних витрат з утримання орендованих приміщень за період з 01.07.2017 по 31.05.2020, що призвело до заниження вартості спожитих Орендарями послуг, а відтак завищення витрат Підприємства за вищевказаний період на загальну суму 370070,32грн, з яких: у липні-грудні 2017 року на 48506,68грн, в 2018 році на 116807,46грн, в 2019 році на 137822,19грн та в січні-травні 2020 року на 66933,89грн. Зазначене порушення допущено заступником генерального директора з економічних питань Святко О.П., на яку покладено обов`язок щодо здійснення розрахунків обсягів відшкодування вартості комунальних послуг та експлуатаційних витрат, спожитих Орендарями.

З урахуванням наведених обставин, позивачем проведено перерахунок вартості спожитих відповідачем у період з липня 2017 року по травень 2020 року послуг, а саме експлуатаційних витрат з утримання балансоутримувачем орендованих приміщень, у тому числі за липень - грудень 2017 року на суму 9321,95грн, за 2018 рік на суму 21688,57грн, за 2019 рік на суму 24312,26грн, за січень - травень 2020 року на суму 11465,65грн, що разом, з урахуванням податку на додану вартість (2293,13грн), складає 69081,56грн.

Також, позивачем, у період з червня 2020 року по вересень 2020 року, нараховано до відшкодування за рахунок відповідача вартість експлуатаційних витрат з утримання Балансоутримувачем орендованих приміщень на суму 10319,12грн, що разом з ПДВ складає 12382,93грн. У рахунок вартості експлуатаційних витрат за ІІІ квартал 2020 року відповідачем проведено часткову оплату на суму 1000грн за квитанцією №122 від 09.12.2020.

Перелічені суми згідно з виставленими позивачем рахунками №394 від 09.07.2020, №395 від 09.07.2020 та №642 від 16.10.2020 відповідачем у добровільному порядку оплачені не були, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 частини 1 статті 11 ЦК України).

За частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (стаття 654 ЦК України).

За частиною 1 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (частина 1 статті 173 ГК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами частини 7 статті 193 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За частиною 2 статті 631 ЦК України договір набирає чинності з моменту його укладення.

За висновком суду акт ревізії фінансово-господарської діяльності КНП «Чернігівська ЦРЛ» ЧРР ЧО за період 01.07.2017 по 31.05.2020 та ревізії використання коштів державного та місцевих бюджетів, а також коштів, отриманих з інших джерел для забезпечення заходів, спрямованих на боротьбу з гострою респіраторною хворобою COVID, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, за період з 01.01.2020 по 30.06.2020, Управління Північного офісу держаудитслужби в Чернігівській області Державної аудиторської служби України від 21.07.2020 №04-30/04 не є документом первинного бухгалтерського обліку та не створює для відповідача будь-яких господарських зобов`язань, у тому числі обов`язку щодо відшкодування позивачу вартості експлуатаційних витрат на утримання орендованого приміщення в період з 01.07.2017 по 31.05.2020.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами виникли відносини з оренди нерухомого майна, нежитлових приміщень, починаючи з січня 2013 року на підставі Договору оренди №39 від 02.01.2013 та з березня 2013 року на підставі Договору оренди №47 від 25.03.2013. При цьому, обов`язок відповідача щодо відшкодування витрат позивача на утримання орендованих приміщень виник лише з 27.12.2018 на підставі Договору №39 від 26.12.2018 про відшкодування витрат на комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна Орендарем (об`єкт оренди: напівпідвальне приміщення загальною площею 440,64кв.м. за адресою: вул. Шевченко, 114, м. Чернігів) та з 22.03.2019 на підставі Договору №47 від 22.03.2019 про відшкодування витрат на надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна Орендарем (об`єкт оренди: частина нежитлової одноповерхової будівлі загальною площею 21,48кв.м. за адресою: вул. Шевченко, 114, м. Чернігів). Умовами Договорів оренди №39 від 02.01.2013 та №47 від 25.03.2013 не врегульовано питання відшкодування позивачу вартості комунальних послуг та експлуатаційних витрат орендованих приміщень за рахунок відповідача, натомість п.5.1.6. указаних Договорів визначено обов`язок сторін щодо укладення окремих Договорів про відшкодування витрат Орендодавця на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю.

Судом установлено відсутність правових підстав щодо відшкодування відповідачем вартості експлуатаційних витрат на утримання позивачем орендованих приміщень щодо об`єкта оренди за Договором оренди №39 за період з 01.07.2017 по 26.12.2018 та щодо об`єкта оренди за Договором оренди №47 за період з 01.07.2017 по 21.03.2019.

Виходячи з умов Договорів №39 від 26.12.2018 та №47 від 22.03.2019 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем (пункти 2.3., 3.1.1.) оплата експлуатаційних та комунальних послуг відбувається шляхом безготівкового розрахунку на підставі акту наданих послуг з рахунку відповідача на розрахунковий рахунок позивача. При цьому, розмір плати за обслуговування та ремонт будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються позивачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання, і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт будівлі, комунальні, експлуатаційні та інші послуги балансоутримувача, а також послуги, пов`язані з обслуговуванням орендаря.

Водночас, за п.3.2.3. Договорів №39 від 26.12.2018 та №47 від 22.03.2019 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем, у відповідача виникає обов`язок компенсувати позивачу здійснені ним витрати по сплаті рахунків за надані комунальні послуги постачальними організаціями та вартість експлуатаційних витрат пропорційно орендованій площі згідно з виставленими рахунками та актами прийому-передачі вдесятиденний термін з моменту виставлення відповідних рахунків та актів прийому-передачі.

Судом установлено, що позивачем, у період з 01.07.2017 по 31.05.2020, не розраховано та не виставлено до сплати відповідачу вартість експлуатаційних витрат з утримання орендованих приміщень, що зокрема зафіксовано актом ревізії від 21.07.2020 №04-30/04, а також двосторонніми актами звірки взаєморозрахунків сторін за І та ІІ квартал 2020 року. Наведені обставини сторонами не спростовуються.

Сторони, в порушення умов Договорів №39 від 26.12.2018 та №47 від 22.03.2019 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем, у вказаному періоді не узгоджували шляхом підписання актів прийому-передачі відповідний перелік послуг, що мав отримувати відповідач.

З урахуванням установлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача обов`язку відшкодувати позивачу вартість експлуатаційних витрат з утримання орендованого майна в сумі 69081,56грн, донарахованих у липні 2020 року на підставі акту ревізії №04-30/04 за період з 01.07.2017 по 31.05.2020.

Також у межах даного позову позивачем заявлено до відшкодування за рахунок відповідача 11382,93грн вартості експлуатаційних витрат за утримання орендованих приміщень за період червень-вересень 2020 року (за вирахуванням часткової оплати відповідача на суму 1000грн згідно з квитанцією №122 від 09.12.2020).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права, рівність учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів унормовано статтею 74 ГПК України.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зміст статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтями 78 та 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Згідно з частиною 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Таким чином, виходячи з наведених норм, саме на позивача покладено обов`язок доведення правомірності заявлених до відшкодування за рахунок відповідача сум.

Виходячи з положень Договорів №39 від 26.12.2018 та №47 від 22.03.2019 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем (пункти 2.3., 3.1.1., 3.2.3.) розмір комунальних послуг та експлуатаційних витрат (перелік яких погоджений сторонами в п.1.2. цих Договорів) визначається позивачем розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) та оплачується відповідачем на підставі акту наданих послуг згідно з виставленим рахунком (в десятиденний термін з моменту виставлення відповідних рахунків та актів прийому-передачі).

Матеріали справи не містять актів наданих послуг, складених відповідно до умов Договорів №39 від 26.12.2018 та №47 від 22.03.2019 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем. Установити, вартість яких саме послуг та витрат з утримання орендованого майна виставлено позивачем до сплати відповідачу в період з червня по вересень 2020 року за Договорами №39 від 26.12.2018 та №47 від 22.03.2019 не є можливим, за відсутності відповідних актів наданих послуг (документів первинного бухгалтерського обліку).

Рахунок на оплату №642 від 16.10.2020, до якого в тому числі включено вартість експлуатаційних витрат за ІІІ квартал 2020 року, не визначає перелік послуг, що мали бути відшкодовані відповідачем.

Помісячний розрахунок експлуатаційних витрат за Договорами №39 від 26.12.2018 та №47 від 22.03.2019 (наявний в матеріалах справи) не містить підписів повноважних осіб позивача, якими складено даний документ, відтак його зміст не може бути врахований судом як належний та допустимий доказ у справі. Водночас, суд вважає за доцільне зауважити, що дані, наведені в такому розрахунку (посадові оклади працівників, площі об`єктів обслуговування та їх співвідношення), на підставі яких визначено вартість експлуатаційних витрат у спірному періоді, не ґрунтуються на жодних доказах у матеріалах справи.

Усні пояснення представника позивача в судових засіданнях 26.04.2021 та 17.05.2021, про те, що до вартості експлуатаційних витрат, заявлених до відшкодування за рахунок відповідача включено послуги з прибирання території, технічного обслуговування та охорони будівлі, що обумовлені п.1.2. Договорів №39 від 26.12.2018 та №47 від 22.03.2019, судом залишено поза увагою, як такі, що не ґрунтуються на належних доказах у справі. При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що перелік послуг за переліченими Договорами, визначений п.1.2., є відмінним, підлягає дослідженню та оцінці окремо за кожним правочином, на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів у розумінні статей 76-79 ГПК України, в тому числі з урахуванням цінових критеріїв (розмірів посадових окладів працівників орендодавця, що обслуговували орендовану будівлю, пропорцій розподілу цих витрат між усіма орендарями та інше).

З урахуванням установлених обставин, суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши повноважних представників сторін, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю позивачем правомірності заявлених до відшкодування витрат.

При ухваленні рішення в даній справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами (п.5 частини 1 статті 237 ГПК України).

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.

Згідно зі статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (1); розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (2).

За статтею 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За приписами частини 3 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами 3 - 6 статті 126 ГПК України визначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).

Виходячи з аналізу вказаних статей для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати критерії складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг, кваліфікації і досвіду адвоката, ціну позову, керуватися принципами розумності та справедливості.

У відзиві на позов відповідач повідомив, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу в межах даної справи становить 16344грн, з яких фактично надано та оплачено 5448грн.

На підтвердження заявленого розміру витрат на правову допомогу надав до матеріалів справи належним чином засвідчені копії: договору про надання правничої (правової) допомоги від 07.04.2021 №01-юр, укладений між адвокатом Ляховець В.М. та ФОП Смірновим О.С.; калькуляції №1 про вартість правничої (правової) допомоги від 16.04.2021 до Договору №01-юр від 07.04.2021; акту прийому-передачі правничої (правової) допомоги від 19.04.2021 на суму 5448грн; акту прийому-передачі правничої правової (правничої) допомоги від 17.05.2021 на суму 16344грн (до складу яких, у тому числі увійшли 5448грн за попереднім актом від 19.04.2021), рахунку-фактури №1 від 16.04.2021; платіжного доручення №145 від 16.04.2021 на суму 5448грн, а також свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю №375, виданого 05.03.2008.

Сторони, виходячи з умов підпункту 4.3.3. пункту 4.3. Договору від 07.04.2021 №01-юр погодили, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) визначається в Калькуляціях про вартість правничої (правової) допомоги. Калькуляції про вартість правничої (правової) допомоги складаються в письмовій формі у вигляді додатків до цього Договору і є його невід`ємними частинами. Будь-які погоджені сторонами зміни та доповнення до Калькуляції вносяться відповідно до умов цього Договору.

За Калькуляцією №1 про вартість правничої (правової) допомоги від 16.04.2021 до Договору від 07.04.2021 №01-юр, з урахувань змін внесених до даної Калькуляції за додатковою угодою №1/21 від 14.05.2021, при розрахунку вартості погодинної оплати, вартість однієї години правничої (правової) допомоги становить 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» (за 1 год роботи адвоката - 908грн). Сторони узгодили наступні види (склад), об`єм (обсяг) правничої (правової) допомоги та їх вартість: вивчення документів та матеріалів, пов`язаних з підготовкою відзиву на позов, обсяг витраченого часу - 3год, вартість - 2724грн (1); правове обґрунтування, підготовка, оформлення відзиву на позов, обсяг витраченого часу - 3год, вартість - 2724грн (2); узгодження правової позиції, оцінка правової перспективи, збір доказів, обсяг витраченого часу -3год, вартість - 2724грн (3); усні консультації та роз`яснення питань, що випливають з договору про відшкодування орендодавцю витрат з утримання орендованого майна, обсяг витраченого часу - 1год, вартість - 908грн (4); підбір та аналіз законодавчих та інших нормативних документів з правовідносин, які виникають на підставі договорів оренди приміщення (нерухомості), договорів по відшкодуванню комунальних послуг та експлуатаційних витрат на утримання орендованого приміщення, обсяг витраченого часу - 4год, вартість - 3632грн (5); вивчення судової практики з питань пов`язаних із стягненням заборгованості з орендної плати, відшкодування комунальних послуг та експлуатаційних витрат на утримання орендованого майна, обсяг витраченого часу - 2год, вартість - 1816грн (6); участь та представництво в судових засіданнях, здійснення процесуальних дій, обсяг витраченого часу - год, вартість - 908грн (7). Всього на надання правничої допомоги в межах наявного спору адвокатом планується витрати 17год, вартість яких складає 15436грн (908 х 17), та додатково донараховано 908грн, з огляду на ступінь складності справи.

За умовами п.5.1. Договору від 07.04.2021 №01-юр після надання адвокатом виду (видів) правничої (правової) допомоги, його (їх) складу, об`єму (обсягу) та оплати клієнтом суми визначеної в рахунку-фактурі, сторони на протязі п`яти днів підписують акт прийому-передачі правничої (правової) допомоги.

На виконання умов цього Договору та Калькуляції №1 до нього, 19.04.2021 та 17.05.2021 сторонами підписано акти приймання-передачі правничої (правової) допомоги, за яким загальна вартість послуг наданих адвокатом у межах даної справи складає 16344грн.

Відповідачем, ФОП Смірновим О.С., на підставі виставленого рахунку-фактури від 16.04.2021 №1 проведено часткову оплату вартості наданих адвокатом послуг за платіжним дорученням від 16.04.2021 №145 на суму 5448грн.

Велика Палата Верховного Суду, правові висновки якої є обов`язковими для врахування судом першої інстанції в силу частини 4 статті 236 ГПК України, вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Суд, беручи до уваги ступінь складності справи (малозначність спору, що містить один епізод спірних правовідносин, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних обставин справи та аналізу значного обсягу судової практики), характер та обсяг наданих адвокатом послуг (включаючи аналіз нормативно-правових документів, визначення правової позиції в справі, підготовку відзиву та позов та участь у судових засіданнях 26.04.2021 та 17.05.2021), з огляду на те, що розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, з урахування ціни заявленого позову (80464,49грн), виходячи з принципу розумності, справедливості та пропорційності, керуючись частиною 4 статті 129 ГПК України, вирішив покласти на позивача відшкодування фактично понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу в межах наявного спору в розмірі 5448грн (перевищує 5% від ціни позову), що документально підтверджені.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. Таким чином, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору судом покладено на позивача.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 237, 238, 240-242, 252, 256 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позовних вимог Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області (вул. Шевченка, 114, м. Чернігів, 14030, ) до фізичної особи - підприємця Смірнова Олександра Станіславовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 80464,49грн, відмовити в повному обсязі.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області (вул. Шевченка, 114, м. Чернігів, 14030, ) на користь фізичної особи - підприємця Смірнова Олександра Станіславовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 5448грн витрат на правничу (правову) допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 19.05.2021.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко