УХВАЛА

м. Київ

18.05.2021Справа № 910/1830/21

За заявоюПриватного акціонерного товариства «Енергооблік»
проухвалення додаткового судового рішення
у справі№910/1830/21
за позовомПриватного акціонерного товариства «Енергооблік»
до Акціонерного товариства «Укртрансгаз»
простягнення 49 251,48 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні судді Господарського суду міста Києва Турчина О.С. знаходилась справа №910/1830/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Енергооблік» до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення 49 251,48 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 позов задоволено повністю, стягнуто з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь Приватного акціонерного товариства «Енергооблік» заборгованість у сумі 49 251,48 грн. та судовий збір у сумі 2 270,00 грн.

06.05.2021 через канцелярію суду від представника Приватного акціонерного товариства «Енергооблік» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить суд постановити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 14 300,00 грн.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/632/21 від 06.05.2021 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи №910/1830/21 для розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «Енергооблік» про ухвалення додаткового судового рішення, у зв`язку з відпусткою судді Турчина О.С.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2021 справу №910/1830/21 для розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «Енергооблік» про ухвалення додаткового судового рішення передано судді Босому В.П.

За змістом ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 1-2 статті 221 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частин 3, 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки рішення у справі №910/1830/21 ухвалене у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання суд не вбачає підстав для призначення судового засідання для розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом вказаної статті докази на понесення судових витрат, в тому числі витрати на правову допомогу, мали б бути подані позивачем до прийняття судового рішення, оскільки розгляд здійснювався без виклику сторін, або протягом п`яти днів після прийняття рішення, тобто не пізніше 19.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у даній справі, яка набрала законної сили та не оскаржена в апеляційному порядку, встановлено, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката подані позивачем з пропуском строку встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також, вказаний факт зазначено самими позивачем у заяві про ухвалення додаткового рішення, яка надійшла до суду 06.05.2021.

За змістом ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

В заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить суд поновити пропущений строк на подання заяви, з огляду на те, що розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим позивачу не було відомо про ухвалення рішення, а тому строк пропущено з поважних причин.

Виходячи із положень статті 119 Господарського процесуального кодексу України, поновлення пропущеного строку для подання документів відбувається виходячи із поважності причин його пропуску. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

За змістом ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

Суд відзначає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін жодним чином не обмежує учасників справи у можливості бути обізнаними про стан розгляду відповідної справи та не завдає перепон у реалізації їх прав.

Більш того, строки розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження визначені положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Тобто, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження обмежений закінченням шістдесятиденного строку з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачені особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, зокрема, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Отже, процесуальне законодавство повною мірою дає можливість учасникам на розуміння проміжку часу в якому справа має бути розглянута по суті та прийнято відповідне рішення.

Крім того, чинне законодавство передбачає можливість позивача подати докази і до прийняття судового рішення, проте позивачем не наведено обставин та жодним чином не обґрунтовано причин необхідності подання доказів саме після прийняття рішення.

Частина 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначає, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність.

Статтею 7 вказаного Кодексу передбачено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

В даному випадку, провадження у справі відкрито ухвалою суду 18.02.2021, а рішення прийнято 13.04.2021, тобто за шість днів до закінчення шістдесятиденного строку, що дає підстави для висновку про наявність у позивача достатнього часу для подання доказів понесення витрат на правничу допомогу адвоката в межах встановлених процесуальним законодавством строків, а не обізнаність представника позивача із фактом прийняття рішення у справі викликано виключно волевиявленням самого позивача.

Отже, підстави для поновлення строку для подання доказів понесення витрат на правничу допомогу, заявлених до стягнення з відповідача, відсутні.

Згідно з абз. 3 ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За таких обставин, оскільки надання Приватним акціонерним товариством «Енергооблік» доказів понесення витрат на правову допомогу адвоката здійснено з пропуском встановленого процесуального строку, а в задоволенні клопотання про поновлення такого строку відмовлено, то суд дійшов висновку залишити таку заяву без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 119, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до свого провадження справу №910/1830/21 для розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «Енергооблік» про ухвалення додаткового судового рішення.

2. В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Енергооблік» про поновлення строку подання доказів понесення витрат на правничу допомогу відмовити.

3. Заяву Приватного акціонерного товариства «Енергооблік» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

4. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Суддя В.П. Босий