РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/29/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, розгляд якої здійснено у порядку загального позовного провадження

За позовом: Фермерського господарства Зерно Чернігівщини,

вул. Свердлова, б.3, кв.5, смт. Ріпки, Чернігівська область, 15000

До відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка,

юридична адреса: вул. Тарасевича, б. 1Б, с.Тараса Шевченка, Ріпкинський район, Чернігівська область, 15054;

поштова адреса: пр-т Миру, 233, 2 поверх, м.Чернігів, 14007;

До відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія Украгроавіа,

вул. Смоленська, 5/1 (Літера А), м. Київ, 03057

Про стягнення 457462,55 грн збитків

За участю представників:

від позивача: Кириченко Ю.Ю.- адвокат (свідоцтво ЧН№ 000318 від 16.03.2018)

від відповідача-1: Скроботов Є.А.-директор (наказ №93 від 28.04.2017)

від відповідача-2: Назаров Р.Ю.-адвокат ( свідоцтво КС№6043/10 від 18.05.2017)

У судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини рішення, на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Фермерським господарством Зерно Чернігівщини подано позов до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка та відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія Украгроавіа про стягнення 457462,55 грн збитків.

Ухвалою суду від 18.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.02.2021.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та дату, час та місце підготовчого засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 18.01.2021 №793 (позивачу), №742 (відповідачу-1), №777 (відповідачу-2).

08.02.2021 від відповідача-1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 02.02.2021 №159.Ч, який долучено судом до матеріалів справи.

16.02.2021 від відповідача-2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 15.02.2021 з додатком та клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву від 15.02.2021.

Суд у судовому засіданні 16.02.2021 постановив протокольну ухвалу про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву, прийняв відзив на позовну заяву до розгляду та долучив його з додатком до матеріалів справи.

Відповідач-1 у судове засідання 16.02.2021 не прибув, заяв та клопотань від відповідача-1 до суду не надходило.

Суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 04.03.2021, про що повідомив позивача та відповідача-2 під розписки, а відповідача-1 ухвалою суду від 16.02.2021.

23.02.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2 від 22.02.2021, яка долучена судом до матеріалів справи.

24.02.2021 від відповідача-1 надійшла відповідь на відзив відповідача-2 від 22.02.2021 вих.№267.Ч, яка долучена судом до матеріалів справи.

До початку судового засідання через канцелярію суду від відповідача-2 надійшли клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи від 23.02.2021 та від 01.03.2021, які задоволені судом, документи долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 04.03.2021 позивачем подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та надання пояснень. Суд ухвалив продовжити строк для надання доказів до матеріалів справи до 04.03.2021 та долучив документи до матеріалів справи.

Також у судовому засіданні представник позивача надав суду та представникам відповідача-1 та відповідача-2 клопотання про виклик експерта в судове засідання.

Суд ухвалив відкласти розгляд клопотання про виклик експерта до наступного судового засідання.

Суд у судовому засіданні 04.03.2021 задовольнив усне клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання для можливості надання доказів по справі та постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 17.03.2021, про що повідомив позивача та відповідача-2 під розписки, а відповідача-1 ухвалою суду від 04.03.2021.

У судовому засіданні 17.03.2021 представником позивача подано заяву про уточнення підстав позову, в якій позивач просить підстави позову «…Послуги надавались згідно до укладеного між ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа» (Виконавець) та ТОВ ім.Шевченка (Замовник) договору на надання послуг в рослинництві №08/08-2019/АХР від 14 серпня 2019 року (копія договору отримана від Відповідача-1 у відповідь на запит)» змінити на «...Послуги надавались згідно до укладеного між ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа» (Виконавець) та ТОВ ім.Шевченка (Замовник) договору на надання послуг в рослинництві №19/06-2020/АХР від 19.06.2020.».

Заява позивача про уточнення підстав позову долучена судом до матеріалів справи.

Крім того, позивачем та відповідачем-2 у судовому засіданні подані клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, які задоволені судом, документи долучені до матеріалів справи.

Суд у судовому засіданні 17.03.2021 постановив протокольну ухвалу про продовження підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 25.03.2021, про що повідомив сторін під розписки.

24.03.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення вих.№б/н від 23.03.2021 з додатком, які долучені судом до матеріалів справи.

До початку судового засідання на електронну адресу суду та поштовим зв`язком від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Суд у судовому засіданні 25.03.2021 відмовив у задоволенні клопотання відповідача-1 про відкладення підготовчого засідання та ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності представника відповідача-1 у судовому засіданні.

Відповідачем-2 у судовому засіданні подані клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи від 24.03.2021 та від 25.03.2021, які задоволені судом, документи долучені до матеріалів справи.

Суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 13.04.2021, про що повідомив позивача та відповідача-2 під розписки, а відповідача-1 ухвалою суду від 25.03.2021.

Ухвалою від 25.03.2021 судом викликано експерта Філоненко Т.А. у судове засідання з розгляду справи 927/29/21 по суті, яке призначено на 13.04.2021.

05.04.2021 на адресу суду надійшов лист Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», якому заявлено клопотання про розгляд питання щодо допиту експерта ОСОБА_1 шляхом проведення відеоконференції в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова, на території юрисдикції якого знаходиться Національний науковий центр «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

Ухвалою суду від 06.04.2021 задоволено клопотання Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, ухвалено судове засідання, призначене на 13.04.2021, провести в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Чернігівської області та доручено забезпечення проведення відеоконференції Ленінському районному суду м. Харкова.

У судовому засіданні 13.04.2021 судовий експерт Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Філоненко Т.А. надала пояснення щодо висновку експертного дослідження № 12871 від 20.07.2020 та відповідала на питання учасників справи з приводу проведення експертизи.

Суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 29.04.2021, про що повідомив учасників справи під розписки.

До початку судового засідання на електронну адресу суду та поштовим зв`язком від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Суд у судовому засіданні 29.04.2021 відмовив у задоволенні клопотання відповідача-1 про відкладення судового засідання та ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності представника відповідача-1 у судовому засіданні.

Суд оголосив перерву у судовому засіданні до 11.05.2021, про що повідомив позивача та відповідача-2 під розписки, а відповідача-1 ухвалою суду від 29.04.2021.

У судовому засіданні 11.05.2021 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що внаслідок здійснення відповідачем-2 авіаційних послуг із внесення засобів хімічного захисту рослин на поля відповідача-1, відбулось ушкодження посівів соняшнику, належних позивачу шляхом попадання хімічної речовини гліфосат на земельних ділянках з кадастровими номерами :001:0236,:03:001:0421,742448600:03:001:0655,:03:001:0643,742448860:03:001:0649, :03:001:0682. Згідно з висновком експертного дослідження №12871 від 11.08.2020, соняшник, який було надано на дослідження, було оброблено хімічною речовиною гліфосат (після сходовий, неселективний гербіцид системної дії). Тобто даним висновком доводиться факт пошкодження соняшнику гербіцидом. Позивач, вважає, що при здійсненні авіаційно-хімічних робіт для обробки гербіцидами полів були задіяні два джерела підвищеної небезпеки: спеціалізований сільськогосподарський літак «МВЕН-2 Фермер» та гербіцид. У результаті взаємодії цих двох джерел підвищеної небезпеки та порушення ТОВ ім.Шевченка, ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа» регламентів і санітарних норм і правил під час застосування гербіцидів ФГ «Зерно Чернігівщини» було завдано шкоди на загальну суму 784221,52 грн з ПДВ.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву не погоджуємося з позовними вимогами, заявленими до ТОВ ім. Шевченка, та вважає доводи позивача в частині позовних вимог до ТОВ ім. Шевченка неправомірними та безпідставними. ТОВ ім. Шевченка правомірно задовольнило вимогу ФГ «Зерно Чернігівщини» частково, зокрема в частині відшкодування збитків в розмірі 326758, 97 грн без врахування суми ПДВ (65351,79 грн), оскільки операція з отримання компенсації збитків не підпадає під визначення постачання товарів (послуг) та не є об`єктом обкладення ПДВ, тобто сума компенсації збитків не включається до бази оподаткування. Відповідач-1 зазначає, що відповідальність за збитки, заподіяні позивачу спільними діями ТОВ ім. Шевченка та ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа», має бути солідарною. Враховуючи, що частина збитків була ним відшкодована, а тому інша частина збитків має бути відшкодована саме ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа» як особою, в результаті неправомірних дій якої наступили негативні наслідки для позивача.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідача-2 заперечує стосовно висновку експертного дослідження № 12871 від 11.08.2020 та обставин, які були ним встановлені, оскільки даний висновок не містить даних про те, що він складений для подання до суду та не містить попередження експерта про кримінальну відповідальність за складення завідомо неправдивого висновку, що не відповідає вимогам ст. 98 та ч.5 ст.101 ГПК України, а тому останній є неналежним та недопустимим доказом у цій справі. Також, на думку відповідача-2, Висновок № 12871 не відповідає вимогам ст. 78 ГПК України, а отже є недостовірним, з огляду на те, що надані на дослідження експерту рослини нібито були отримані 19.07.2020 в результаті обстеження посівів соняшника на полях позивача, що було зафіксовано Актом обстеження пошкоджених посівів сільськогосподарських культур №1 від 19.07.2020. Проте, в даному Акті відсутні будь-які відомості про те, з яких саме полів (земельних ділянок) відбирались ці зразки; у зв`язку із якими обставинами, при огляді посівів соняшника, розташованих на 6 земельних ділянках було відібрано лише 4 зразки соняшника з корінням; відомості про те, що відібрані зразки поміщувались в полімерний пакунок та опечатувались виключно ТОВ ім. Шевченка, а не всіма членами комісії. Вищенаведене не виключає вірогідність того, що на дослідження експерту були надані інші зразки соняшника, а не ті, які були відібрані комісією 19.07.2020 в результаті обстеження посівів та саме з тих полів, які були зазначені в Акті, а не з інших. Крім того, враховуючи те, що під час експертизи об`єкти дослідження були знищенні, а отримати нові зразки неможливо через те, що позивачем здійснено збір врожаю, проведення додаткової або повторної експертизи у цій справі є неможливим. За таких обставин, Висновок № 12871 не може бути прийнятий судом до розгляду згідно ч. 4 ст. 101 ГПК України.

Відповідач-2 вважає, що позивачем не доведено обставин, що неврожайність соняшників спричинена саме дією хімічної речовини гліфосат. Причино-наслідковий зв`язок між дією цієї хімічної речовини - гліфосат на врожайність соняшників також позивачем не доведеним.

Відповідач-2 не є належним відповідачем у цій справі, оскільки літак «МВЕН-2 Фермер», який належить відповідачу-2 на праві власності, був переданий в користування відповідачу-1 разом із сертифікованим екіпажем, а отже саме відповідач-1 на підставі Договору №19/06/-2020АХВР від 19.06.2020 здійснював експлуатацію літака «МВЕН-2 Фермер» та екіпажу при виконанні АХР. Згідно з підписаним сторонами актом виконаних АХР від 11.07.2020, роботи були виконанні екіпажем відповідача-2 у суворій відповідності із завданням відповідача-1 на виконання авіаційних робіт у сільському та лісовому господарстві від 06.07.2020. У період проведення робіт не було виявлено порушень умов внесення засобу захисту рослин (погодних і технічних). Крім того, у Договорі №19/06/-2020АХВР від 19.06.2020 сторонами було врегульовано питання стосовно відповідальності між відповідачами. Так, відповідно до п. 2.1.6 Договору відповідач-2 не несе відповідальності за кінцевий результат робіт, а несе відповідальність тільки за якість внесення хімічного препарату, зазначеного в п. 2.1.4 Договору.

Відповідач-2 вказує на те, що ним виконувались АХР при дотриманні п. 6.1.7 Правил організації та виконаний авіаційних робіт у сільському та лісовому господарстві. Відповідно до п. 2.2.3 Договору відповідальність за виконання АХР при невідповідності погодних (метеорологічних) умов, у тому числі швидкості приземного вітру більш ніж 4 м/с, покладається саме на відповідача-1, оскільки саме відповідальна особа від відповідача-2 (керівник робіт) у такому випадку зобов`язаний призупинити виконання робіт. Крім того, згідно з даними Українського гідрометеорологічного центру в с. Малий Листвен Ріпкинського району Чернігівської області в період часу з 09.07.2020 по 10.07.2020 швидкість вітру не перевищувала 4,0 м/с.

Відповідач-2 вважає, що позивачем також не надано належних, допустимих та достатніх доказів, що підтверджують завдання йому шкоди в розмірі 457462,55 грн. Отже, відсутні всі елементи складу цивільного правопорушення, за яких настає цивільна відповідальність, передбачена ст. 1187, 1188 ЦК України.

Відповідач-2 у відзиві на позов зазначає, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних із наданням останньому професійної правничої допомоги становить 30000,00 грн та заявляє, що детальний опис обсягу робіт (наданих послуг), часу витрачених адвокатом на їх надання, а також докази вартості цих робіт (наданих послуг), які відповідач-2 сплатив або має сплатити, будуть надані ним після ухвалення рішення по суті позовних вимог для вирішення питання про їх розподіл в порядку, передбаченому ст. 221 ГПК України.

Відповідач-2 заперечує щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті, оскільки позивачем не надано жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів в підтвердження цих витрат.

Позивач у відповіді на відзив відповідача-2 зазначає, що висновок №12871 від 11.08.2020 надано як письмовий доказ у порядку ст. 91 ГПК України, тому розглядати питання відповідності даного письмового доказу вимогам встановленим для судової експертизи є недоцільним. У предмет доказування входить доведення факту наявності в посівах соняшнику, розташованих на ділянках позивача, хімічної речовини гліфосат. І саме письмовий доказ - висновок №12871 від 11.08.2020 підтверджує цей факт.

Щодо сумнівів відповідача-2 про достовірність висновку №12871 від 11.08.2020, оскільки в акті відсутні будь-які відомості про те, з яких саме полів (земельних ділянок) відбирались зразки з соняшнику, позивач зазначає, що всі перелічені кадастрові номери ділянок знаходяться в межах одного поля. Це підтверджується доданими до матеріалів справи доказами. Крім того, факт відбору зразка з пошкодженого поля підтверджується та визнається відповідачем-1. Відповідач-2 отримав для проведення власного дослідження такий самий зразок, з того ж поля, але результатів дослідження ані позивачу, ані суду не надав.

Щодо позиції відповідача про недоведеність обставин, що не врожайність соняшником спричинена саме дією хімічної речовини гліфосат, позивач зауважує, що призначення хімічної речовини - гліфосат є загальновідомою обставиною та не потребує доказування. Гліфосат використовується для прискорення «підсушування» рослин перед збиранням. Соняшник був оброблений гліфосатом в період формування суцвіть, і це зупинило подальший розвиток рослини, у зв`язку з чим у подальшому виникли втрати врожайності.

Позивач вважає відповідача-2 належним відповідачем у справі. Виконання особою - володільцем транспортного засобу робіт на замовлення іншої особи, в тому числі на безплатній основі, не впливає на дію загального правила, відповідно до якого за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, відповідає володілець цього джерела, якщо тільки у зв`язку з виконанням робіт транспортний засіб не передавався замовником, наприклад, за договором найму транспортного засобу з екіпажем чи без нього. Зі змісту договору №19/06-2020/АХР від 19.06.2020 не вбачається, що право власності на майно - літак було передане відповідачем-2 відповідачу-1. А, навпаки, очевидно, що його предметом є виключно надання послуг власним літаком та власним екіпажем. З вищезазначеного випливає, що міркування відповідача-2 стосовно того, що літак разом з екіпажем перейшли у повне підпорядкування особі, яка була призначена відповідачем-2 з числа його персоналу з посиланнями на пункти 2.2.1 - 2.2.14 договору, є неспроможними.

Відповідачами не наведено ані факту заподіяння шкоди через непереборну силу, ані умислу потерпілого. Всі інші доводи, викладені у відзиві на позовну заяву не підтверджується фактичними обставинами справи, тому не визнаються позивачем та не можуть бути прийняті судом до уваги.

Щодо заявленого відповідачем розміру судових витрат позивач зазначає, що наразі передчасно заперечувати проти розміру судових витрат, оскільки враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, вони не понесені жодною зі сторін. З боку позивача докази будуть подані в порядку ч.8. статті 129 ГПК.

Відповідач-1 у відповіді на відзив відповідача-2 не погоджується з доводами та запереченнями відповідача-2, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Відповідач-1 зазначає, що у Відповідача-2 залишається дві рослини соняшника, що також були відібрані під час відповідного обстеження пошкоджених посівів позивача 19.07.2020, тому твердження відповідача-2, що об`єкт дослідження було повністю знищено не відповідає дійсності.

Законом України «Про судову експертизу» чітко передбачена кримінальна відповідальність судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Отже, судовий експерт, що здійснює свою діяльність у відповідності до вимог Закону України «Про судову експертизу» та іншого процесуального законодавства України обізнаний про кримінальну відповідальність, яку він може понести за надання завідомо неправдивого висновку та ін.

Відповідач-1 зазначає, що Акт обстеження посівів від 19.07.2020, Акт повторного обстеження пошкоджених посівів від 07.08.2020, Акт про недобір врожаю від 15.10.2020, висновок експертного дослідженні №12871 від 11.08.2020 та той факт, що територіально земельні ділянки, що знаходяться в користуванні ТОВ ім. Шевченка та ФГ «Зерно Чернігівщини» знаходяться територіально по сусідству та межують, а інші сільськогосподарські виробники не здійснюють свою діяльність на цій місцевості, свідчить про причинний зв`язок між діями відповідача-2 (авіаційна обробка полів ТОВ ім. Шевченка) та наслідками (пошкодження посівів соняшнику позивача та завдання йому збитків). Крім того, обставини авіаційної обробки полів відповідача-1 та пошкодження посівів соняшнику ФГ «Зерно Чернігівщини» збігаються в часі, що також підтверджують факти викладені в позові.

Доводи представника відповідача-2, що нібито і літак, і допуски, і екіпаж було передано в користування відповідачу-1 є безпідставними, оскільки, жодні законні підстави (укладення відповідного договору найму тощо) для такого користування у ТОВ ім. Шевченка були відсутні. Договір №19/06-2020/АХР на надання послуг в рослинництві від 19.06.2020 не містить умов щодо передачі в користування певного майна, документів та ін. ТОВ ім. Шевченка. Також відсутній відповідний акт приймання-передачі, що міг би підтвердити, що дійсно належний відповідачу-2 на праві власності літак «МВЕН-2 Фермер» та сертифікований екіпаж, перейшов у користування відповідача-1. Оскільки володільцем джерела підвищеної небезпеки - літака «МВЕН-2 Фермер» є саме ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа» як власник такого літака, а отже і особою, що зобов`язана відшкодували шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки є відповідач-2. Отже, ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа» є належнім другим відповідачем у справі.

Згідно з Довідкою про погодні умови 9-10 липня 2020 року по Ріпкинському районі від 09.11.2020 №25-03/866, наданою Чернігівським обласним центром з гідрометеорології, 9 липня вітер переважав західний 7 м/с, 10 липня південно- східний 7 м/с. Таким чином, враховуючи те, що відповідач-2 мав безумовно дотримуватись Правил організації та виконання польотів на авіаційних роботах у сільському та лісовому господарстві, то перевищення допустимої швидкості вітру до 4 м/с під час здійснення АХР є порушенням цих Правил.

Як свідчать матеріали справи, 19.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Украгроавіа» (Виконавець) укладено договір №19/06-2020/АХР на надання послуг в рослинництві, відповідно до п.1.1. якого Виконавець зобов`язався за завданням Замовника надати послуги, зазначені в п. 1.2 даного договору, а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити ці послуги (далі Договір №19/06-2020/АХР від 19.06.2020).

Згідно з п.1.2. Договору №19/06-2020/АХР від 19.06.2020 Виконавець зобов`язався надати послуги із внесення засобів хімічного захисту рослин на поля за завданням Замовника на спеціалізованому сільськогосподарському літаку «МВЕН-2 Фермер», що має сертифікат Типу «ТL-0066», усі необхідні допуски для проведення АХР в Україні, включаючи 25 кілометрову прикордонну смугу та сертифікований екіпаж. Послуги вважаються зробленими після підписання акту приймання-здачі виконаних робіт Замовником або його вповноваженим (довіреним) представником.

Відповідно до п.2.1. Договору №19/06-2020/АХР від 19.06.2020 Виконавець зобов`язаний, зокрема, надати послуги з належною якістю, зазначеною у п. 2.1.4. Договору; надати послуги в повному обсязі й у строк. Термін виконання робіт за цим договором, обумовлюються сторонами до Замовлення (Завдання); забезпечити професійну придатність свого персонала й дотримання техніки безпеки своїм персоналом при провадженні робіт; забезпечити якість (рівномірність) внесення хімічного препарату на оброблюваній площі за допомогою глобальної (супутникової) системи позиціонування. Допускається, брак (не покриття від погрішності приладу й необроблюваних зон) не перевищуючий 4 %, що враховується при прийманні робіт і підписанні акту приймання виконаних робіт; враховуючи складну специфіку сільського господарства й впливу безлічі факторів на кінцевий результат робіт із захисту сільгоспкультур, Виконавець не несе відповідальності за кінцевий результат робіт, а несе відповідальність тільки за якість внесення хімічного препарату зазначеного в п. 2.1.4. договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору №19/06-2020/АХР від 19.06.2020 Замовник зобов`язаний, зокрема, призначити наказом із числа свого персоналу - особу, яка буде відповідальна за керівництвом робіт із захисту сільськогосподарських культур (агроном господарства або інший підготовлений працівник); особа відповідальна за керівництвом робіт із захисту сільськогосподарських культур (Агроном) є керівником провадження робіт по захисту сільськогосподарських культур. Агроном видає й підписує завдання на обробку; керівник робіт зобов`язаний призупинити виконання робіт у випадках: - невідповідності погодних (метеорологічних) умов умовам провадження робіт (застосування хім. препаратів) - приземний вітер більш 4 м/с; дощові опади, що наближаються, і температура повітря, вище припустимої; - при роботах загрозливих заподіяння шкоди третім особам (близько розташовані особисті господарства населення; бджолині пасіки та інше); забезпечити постійний контроль керівником робіт за якістю виконуваних робіт.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.7.1. Договору №19/06-2020/АХР від 19.06.2020).

На виконання умов Договору №19/06-2020/АХР від 19.06.2020 ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа» за замовленням ТОВ ім. Шевченка, відповідно до завдання №1 від 06.07.2020 на виконання авіаційних робіт у сільському та лісовому господарстві, у період з 07.07.2020 по 11.07.2020 здійснено авіаційні послуги із внесення засобів хімічного захисту рослин на засіяні ріпаком поля, що належать ТОВ ім. Шевченка, а саме: №090307 (кадастровий номер :03:001:0077); №090308 (кадастровий номер :03:001:0078); №090306 (кадастрові номери: :03:001:0269, :03:001:0674, :03:001:0195, :03:020:0009, :03:001:0058, :03:001:0405, :03:001:0059, :03:001:0065, :03:001:0653, :03:001:0371, :03:001:0271), що підтверджується актом виконаних АХР від 11.07.2020, підписаним сторонами та скріпленим печатками сторін (т.1 а.с.44).

Згідно з актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 09.07.2020, 09-10.07.2020 та 10.07.2020 хімобробка посівів озимого ріпаку проведена пестицидом - Раундап (т.1 а.с.38-43).

Відповідно до висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 22.07.2011 № 05.03.02-05/76803 (т.1 а.с.36), за результатами експертизи погоджено включення об`єкту експертизи «Гербіцид та десикант Раундап Макс (МОН 79545), в.р. (д.р. калійна сіль гліфосату, 551 г/л) до «Переліку пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні» зі статусом «постійна реєстрація» для застосування на полях, призначених під посів сільськогосподарських культур після збирання попередника, восени з нормою витрат 2,4 л/га; в якості десиканту на соняшнику з нормою витрат 2,4 л/га.

19.07.2020 комісією в складі з представників ТОВ ім. Шевченка, ФГ «Зерно Чернігівщини» ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа» та голови Сиберізької сільської ради було проведено огляд посівів соняшнику 2020 року врожаю, що розташовані на земельних ділянках з кадастровими номерами :001:0236,:03:001:0421, 742448600:03:001:0655,:03:001:0643,742448860:03:001:0649,:03:001:0682 та складено і підписано Акт №1 від 19.07.2020 обстеження пошкоджених посівів сільськогосподарських культур соняшнику ФГ «Зерно Чернігівщини», що постраждали внаслідок авіаційної обробки, з якого вбачається, що під час огляду виявлені наступні пошкодження: візуальне підсихання листя, кошиків, а також зміна забарвлення з темно-зеленого на світло-жовтий, деформація центрального стебла; пошкодження більш інтенсивні з краю поля. Площі враження сільськогосподарських культур: загальна площа 78 га, орієнтовно пошкоджено 42 га. Сторонами відібрано зразки пошкоджених рослин 4 рослини соняшника з корінням: 2 ТОВ ім. Шевченка; 2 ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа».

ТОВ ім. Шевченка звернулось до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз із заявою від 20.07.2020 про призначення експертного дослідження об`єктів рослинного походження. На дослідження надано об`єкти дослідження в одному полімерному пакунку.

Згідно з висновком експертного дослідження №12871 від 11.08.2020 за результатами проведеного дослідження наявності пестицидів в навколишньому середовищі, дослідження речовин хімічних виробництв, спеціальних хімічних речовин, дослідження об`єктів рослинного походження за заявою від 20.07.2020, сільськогосподарську культуру соняшник, яку було надано на дослідження, було оброблено хімічною речовиною гліфосат; встановити чи було оброблено рослини сільськогосподарської культури соняшник хімічною речовиною гербіцидом «Аргумент Форте» не є можливим, з причини зазначеної в дослідницькій частині висновку.

07.08.2020 комісією в складі з представників ТОВ ім. Шевченка, ФГ «Зерно Чернігівщини» та голови Сиберізької сільської ради було проведено повторний огляд посівів соняшнику 2020 року врожаю, що розташовані на земельних ділянках з кадастровими номерами :001:0236, :03:001:0421, 742448600:03:001:0655, :03:001:0643, 742448860:03:001:0649, :03:001:0682 та складено і підписано Акт від 07.08.2020 повторного обстеження пошкоджених посівів сільськогосподарських культур (соняшнику, що належить ФГ «Зерно Чернігівщини») що постраждали внаслідок авіаційної обробки, що здійснювалась 9-10 липня 2020 року. Під час огляду встановлено, що соняшник частково цвіте, кошики недорозвинені, місцями відсутні, листя сухе, маються плями коричневого кольору, рослини пригнічені. Під час обстеження відбулась фотофіксація та відеозйомка. В акті обстеження також зазначено, що пошкодження виникли ймовірно внаслідок дії препарату «Аргумент Форте», який розпилявся на посіви ріпаку, що належать ТОВ ім. Шевченка сільськогосподарським літаком «МВЕН-2 Фермер», що має сертифікат типу «TL-0066», UR-CSZ, 10.07.2020 на сусідньому полі на виконання договору з ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа» на надання послуг в рослинництві. Літак був під керуванням пілоту ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа» Ю.С. Смірнова.

25.10.2020 комісією в складі з представників ФГ «Зерно Чернігівщини», голови Сиберізької сільської ради, головного спеціаліста відділу економічного та агропромислового розвитку, торгівлі та інфраструктури Ріпкинської райдержадміністрації та представників ТОВ ім. Шевченка, був складений Акт недобору врожаю. Так, комісією встановлено, що збирання врожаю соняшника з земельних ділянок з кадастровими номерами :001:0236, :03:001:0421, 742448600:03:001:0655, :03:001:0643, 742448860:03:001:0649, :03:001:0682 було розпочато 15.10.2020. Загальна площа посівів соняшника, що належать ФГ «Зерно Чернігівщини», складають 75,044 га, з них: площа 33,5933 га пошкоджених посівів соняшнику та площа 41,4507 га не пошкоджених посівів соняшнику. Втрата врожайності на пошкодженій ділянці з 1 га по заліковій вазі 1,546 тн (2,239 тн 0,693 тн). Загальна втрата врожайності по заліковій вазі 1,546 тн х 33,5933 га = 51,9352 тн.

На підтвердження факту зважування врожаю соняшнику позивачем надано акти зважування транспортного засобу від 15.10.2020 та від 22.10.2020 (т.1 а.с.68-73), картки аналізу зерна від 16.10.2020 та від 22.10.2020 (т.1 а.с.74-85), Свідоцтво про відповідність системи вимірювань вимогам ДСТУ ISO 10012:2005 №34/2018 від 25.07.2018 (т.1 а.с.66), Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 221 від 10.03.2020, чинне до 10.03.2021(т.1 а.с.67).

ТОВ ім. Шевченка листами №1139-ч від 28.09.2020, №1162-ч від 05.10.2020 інформувало ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа» про дату збирання врожаю та просило забезпечити явку представника. На час початку обстеження, протягом збирання врожаю соняшнику та на час складання акту представники ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа» не з`явилися, про що зазначено в Акті про недобір врожаю від 25.10.2020.

ФГ «Зерно Чернігівщини» на підставі даних, зазначених в Акті про недобір врожаю, а також на підставі експертного висновку Чернігівської ТПП №ЧК-473 від 05.11.2020 щодо середньо-ринкової вартості соняшнику провело розрахунок збитків, які господарство понесло у зв`язку зі втратою врожайності соняшника. Згідно з розрахунком збитки становлять 784221,52 грн з ПДВ.

Позивачем будо пред`явлено до ТОВ ім. Шевченка та ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа» претензію вих.№б/н від 11.11.2020 з вимогою компенсувати солідарно на користь ФГ «Зерно Чернігівщини» вищевказану суму збитків в термін сім календарних днів з моменту пред`явлення даної претензії.

ТОВ ім. Шевченка у відповіді на претензію від 16.11.2020 вих.№2344-Ч погодилося задовольнити вимогу ФГ «Зерно Чернігівщини» частково, зокрема в частині відшкодування збитків в розмірі 326758, 97 грн без врахування суми ПДВ (65351,79 грн) та згідно з платіжним дорученням №271715293 від 25.11.2020 перерахувало позивачу 326758,97 грн.

Від відповідача-2 відповіді на претензію не надійшло.

На адвокатський запит від 04.11.2020 відповідач-2 листом вих.№342 від 16.11.2020 повідомив про належне виконання робіт із внесення засобів захисту рослин авіаційним способом за договором №19/06-2020/АХР та відхилення претензій, які виникли після підписання акту виконаних робіт (т.1 а.с.92).

Позивач вважає, що наявні всі підстави щодо стягнення з відповідачів збитків, у зв`язку з чим звернувся до суду з вимогою про стягнення з ТОВ ім. Шевченка 65351,79 грн збитків та з ТОВ Авіакомпанія Украгроавіа 392110,76 грн збитків.

На підтвердження своїх вимог позивачем також надано до матеріалів справи наступні документи:

- довідку Чернігівського обласного центру з гідрометеорології від 09.11.2020 №25-03/866 про погодні умови 9-10 липня 2020 року по Ріпкинському району, згідно з якою вітер у вказані дні переважав західний 7 м/с (т.1 а.с.89);

- інформацію щодо виконання польотів повітряним судном MVN1 реєстраційний знак: UR- CSZ 09.07.-10.07.2020 (т.1 а.с.90-91);

- лист Українського гідрометеорологічного центру (УкрГМЦ) від 06.11.2020 №01-18/1266 про відсутність у Ріпкинському районі Чернігівської області метеорологічної станції та надання інформації за найближчим пунктом спостереження метеорологічної станції Чернігів, а саме: 09-10.07.2020 був вітер північних та західних напрямків, 0-4 м/с (т.1 а.с.250);

- лист Чернігівського обласного центра з гідрометеорології від 01.03.2020 №9925-04/14.2-36 про те, що максимальна швидкість вітру 09-10.07.2020 складала 7 м/с (т.1 а.с.251);

- адвокатські запити до Українського гідрометеорологічного центру (УкрГМЦ) та Центральної геофізичної обсерваторії щодо отримання точної інформації про силу вітра та погодні умови станом на 09-10.07.2020 на територіях Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області; с. Бихольцохівка Ріпкинського району Чернігівської області; Малолиственської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (т.1 а.с.252-254);

- висновок наукової експертизи старшого наукового співробітника відділу агрохімії Національного наукового центру «Інституту ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» кандидата сільськогосподарських наук Панасенка Є. щодо впливу певного виду пестициду на рослини від 16.03.2021, згідно з яким потрапляння препарату Раундап на вегетуючі рослини соняшника може ушкоджувати рослини навіть сприяти їх повній загибелі; потрапляння препарату Раундап на посіви соняшника у фазі утворення та формування кошика могло призвести до пошкодження та в подальшому загибелі врожаю (т.2 а.с.13-15); Статут ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Соколовського», диплом кандидата наук ОСОБА_2 ; свідоцтво про підвищення кваліфікації № НОМЕР_1 , видане Панасенку Є.В.; договір про надання платних послуг №25/21 від 16.03.2021з додатками (т.2 а.с.33-66).

На підтвердження своїх заперечень щодо позову відповідач-2, у свою чергу, надав наступні документи:

- інформацію з сайту METEO.UA про стан погоди в с. М.Листвен Ріпкинського району Чернігівської області станом на 09-10.07.2020, згідно з якою максимальна сила вітру становила 4 м/с (т.1 а.с.180-181);

- лист Українського гідрометеорологічного центру (УкрГМЦ) від 18.02.2021 №01-18/277 про відсутність у с. Малий Листвен Ріпкинського району Чернігівської області метеорологічної станції та надання інформації за найближчим пунктом спостереження метеорологічної станції Чернігів, а саме: 09-10.07.2020 був вітер північних та західних напрямків, 0-4 м/с (т.1 а.с.228-229);

- відповідь відповідача-1 (лист від 23.02.2021 вих.№268-ч) на адвокатський запит, згідно з яким надано відповідачу-2 карту культур, сформовану за допомогою системи управління агровиробництвом Cropio (т.1. а.с.238-239);

- листи Центральної геофізичної обсерваторії від 11.03.2021 №991-001-481/991-061, №991-001-482/991-061 про надання інформації про погодні умови за даними гідрометеорологічної станції Чернігів, що знаходиться найближче до місця події, згідно з якою 09-10.07.2020 середня швидкість вітру не перевищувала 4 м/с (т.2 а.с.6-7).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Зазначена норма кореспондується з положеннями статей 224, 225 Господарського кодексу України, за змістом яких учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи.

При цьому встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачами у справі не існувало договірних відносин, тому правовідносини щодо відшкодування шкоди у даній справі регулюються главою 82 Цивільного кодексу України «Відшкодування шкоди».

Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Водночас, у частині 1 статті 1187 Цивільного кодексу України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України).

З наведеного вбачається, що відповідальність у вигляді відшкодування шкоди, що заподіяна транспортним засобом та хімічними речовинами повинна нести та особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом або іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В обґрунтування заявленої позовної вимоги позивач посилається на те, що внаслідок здійснення відповідачем-2 авіаційних послуг із внесення засобів хімічного захисту рослин на поля відповідача-1, відбулось ушкодження посівів соняшнику, належних позивачу, шляхом попадання хімічної речовини гліфосат на земельні ділянки позивача. При здійсненні авіаційно-хімічних робіт для обробки гербіцидами полів були задіяні два джерела підвищеної небезпеки: спеціалізований сільськогосподарський літак «МВЕН-2 Фермер» та гербіцид. У результаті взаємодії цих двох джерел підвищеної небезпеки та порушення ТОВ ім.Шевченка, ТОВ «Авіакомпанія «Украгроавіа» регламентів і санітарних норм і правил під час застосування гербіцидів ФГ «Зерно Чернігівщини» було завдано шкоди на загальну суму 784221,52 грн з ПДВ.

На підтвердження факту пошкодження соняшнику гербіцидом гліфосатом позивач надав висновок експертного дослідження №12871 від 11.08.2020 за результатами проведеного дослідження наявності пестицидів в навколишньому середовищі, дослідження речовин хімічних виробництв, спеціальних хімічних речовин, дослідження об`єктів рослинного походження за заявою від 20.07.2020.

Оцінюючи вказаний доказ у відповідності до ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує наступне.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз (ч.2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження (ст. 3 Закону України «Про судову експертизу»).

Згідно зі ст.4 Закону України «Про судову експертизу» незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються, зокрема, кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (ч.5 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши висновок експертного дослідження №12871 від 11.08.2020 за результатами проведеного дослідження наявності пестицидів в навколишньому середовищі, дослідження речовин хімічних виробництв, спеціальних хімічних речовин, дослідження об`єктів рослинного походження за заявою від 20.07.2020, який міститься в матеріалах справи, суд встановив, що у даному висновку не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищезазначені обставини, суд не може прийняти до уваги та вважати допустимим та належним доказом висновок експертного дослідження №12871 від 11.08.2020 за результатами проведеного дослідження наявності пестицидів в навколишньому середовищі, дослідження речовин хімічних виробництв, спеціальних хімічних речовин, дослідження об`єктів рослинного походження за заявою від 20.07.2020, складений старшим судовим експертом СБД ЛКД Філоненко Т.А.

Інших належних та допустимих доказів факту пошкодження соняшнику гербіцидом гліфосатом позивачем суду не надано.

Отже, позивачем не доведено, що саме дія хімічної речовини гліфосат вплинула на врожайність соняшників, а тому між неврожайністю соняшників та дією хімічної речовини гліфосат відсутній безпосередній причинний зв`язок.

Крім того, позивачем не доведено прямий причинно-наслідковий зв`язок між здійсненням відповідачем-2 авіаційних послуг із внесення засобів хімічного захисту рослин на поля відповідача-1 на спеціалізованому сільськогосподарському літаку «МВЕН-2 Фермер» (джерело підвищеної небезпеки) та пошкодженням врожаю позивача, як однієї зі складових елементів збитків, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.06.2020 між відповідачами укладено договір № 19/06-2020/АХР на надання послуг в рослинництві. На підставі вказаного Договору № 19/06-2020/АХР від 19.06.2020 належний відповідачу-2 на праві власності літак «МВЕН-2 Фермер», що має сертифікат типу «ТL-0066», усі необхідні допуски для проведення АХР в Україні, включаючи 25 кілометрову прикордонну смугу та сертифікований екіпаж, перейшли у повне підпорядкування агроному ТОВ ім. Шевченка Нестеренку Ю.Г., як особі, яка була призначена відповідачем-1 та на яку було покладено обов`язки із керівництва робіт із захисту сільськогосподарських культур.

Як вбачається із підписаного сторонами акту виконаних АХР від 11.07.2020, роботи були виконанні екіпажем відповідача-2 у суворій відповідності із завданням відповідача-1 на виконання авіаційних робіт у сільському та лісовому господарстві від 06.07.2020. У період проведення робіт не було виявлено порушень умов внесення засобу захисту рослин (погодних і технічних), про що представником відповідача-2 агрономом Нестеренко Ю.Г. було зазначено у відповідній графі, шляхом проставлення відмітки «задовільно».

Крім того, належне виконання екіпажем відповідача-2 АХР за завданням відповідача-1 також підтверджується наявними у матеріалах справи докладною картою полів підлягаючих обробці, із вказівкою заборонених зон, які не підлягали обробки, та файлами с АГРО-GPS.

Ані позивачем, ані відповідачем-1 не спростовано, що роботи були виконані екіпажем відповідача-2 у суворій відповідності із завданням відповідача-1.

Також, судом встановлено, що підписуючи Договір № 19/06-2020/АХР від 19.06.2020 між відповідачам також було врегульовано питання стосовно відповідальності між відповідачами. Так, відповідно до п. 2.1.6 Договору № 19/06-2020/АХР від 19.06.2020, враховуючи складну специфіку сільського господарства й впливу безлічі факторів на кінцевий результат робіт із захисту сільгоспкультур, сторони дійшли згоди, що відповідач-2 не несе відповідальності за кінцевий результат робіт, а несе відповідальність тільки за якість внесення хімічного препарату, зазначеного в п. 2.1.4 Договору.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем-2 п. 6.1.7 Правил організації та виконаний авіаційних робіт у сільському та лісовому господарстві, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку № 1179 від 22.12.2006, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.1. Правил організації та виконаний авіаційних робіт у сільському та лісовому господарстві, ці Правила визначають порядок організації авіаційних робіт у сільському та лісовому господарстві, вибір і обладнання посадкових майданчиків, підготовку та допуск льотного та технічного складу до виконання авіаційних робіт, переліт до місця виконання авіаційних робіт і підготовку до їх виконання, виконання польотів на авіаційних роботах, особливості метеорологічного, медичного забезпечення польотів, організації радіотелефонного зв`язку та обслуговування повітряного руху, порядок аварійно-рятувального забезпечення польотів та авіаційної безпеки, організацію та забезпечення польотів, керівництво роботою екіпажів повітряного судна, облік і здачу виконаних робіт та інше.

Положенням п. 6.1.7 Правил організації та виконаний авіаційних робіт у сільському та лісовому господарстві встановлено, що АХР можуть виконуватися на протязі всієї світлової частини дня за умови, якщо температура навколишнього повітря не перевищує 22 град.С, швидкість вітру до 4 м/с при обприскуванні з нормами витрати робочої рщини більше 10 л/га; при виконанні ультрамалооб`ємного обприскування температура навколишнього повітря не перевищує 22 град.С і швидкість вітру до 3 м/с. При внесенні агрохімікатів максимально допустима швидкість вітру складає 8 м/сек.

Позивач у позові зазначає, що в період часу з 09.07.2020 по 10.07.2020 відповідачем-2 виконувались АХР при перевищенні допустимої швидкості вітру до 4 м/с.

На підтвердження цих обставин позивач надав довідку про погодні умови 9-10 липня 2020 року по Ріпкінському району Чернігівської області від 09.11.2020 вих.№ 25-03/866, видану Чернігівським обласним центром з гідрометрології, згідно з якою 09-10.07.2020 швидкість вітру становила 7 м/с.

Також позивачем надано довідку Українського гідрометеорологічного центру (УкрГМЦ) від 06.11.2020 №01-18/1266, згідно з якою 09-10.07.2020 швидкість вітру становила 0-4 м/с.

Листом від 01.03.2021 №01-18/392 Український гідрометеорологічний центр (УкрГМЦ) на адвокатський запит визнало той факт, що дійсно довідки Українського гідрометеорологічного центру та Чернігівського обласного центру з гідрометеорології містять розбіжності в значеннях сили вітру, що складають 3 м/с та рекомендувало звернутися до Центральної геофізичної обсерваторії для отримання самої точної інформації.

Згідно з наданими відповідачем-2 листами Центральної геофізичної обсерваторії від 11.03.2021 №991-001-481/991-061, №991-001-482/991-061 про надання інформації про погодні умови за даними гідрометеорологічної станції Чернігів, що знаходиться найближче до місця події, 09-10.07.2020 середня швидкість вітру не перевищувала 4 м/с.

Таким чином, що у період часу з 09.07.2020 по 10.07.2020 відповідачем-2 виконувались АХР при дотриманні п. 6.1.7 Правил організації та виконаний авіаційних робіт у сільському та лісовому господарстві при швидкості вітру, що не перевищував 4 м/с.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 2.2.3 Договору № 19/06-2020/АХР від 19.06.2020 відповідальність за виконання АХР при невідповідності погодних (метеорологічних) умов, у тому числі швидкості приземного вітру більш ніж 4 м/с, покладається саме на відповідача-1, оскільки саме відповідальна особа від відповідача-1 (керівник робіт) у такому випадку зобов`язаний був призупинити виконання робіт.

Наведене вище у тексті цього рішення надає суду підстави для висновку про те, що позивач не обґрунтував та не довів належними і допустимими доказами у розумінні ст. 76,77 Господарського процесуального кодексу України факту протиправної поведінки відповідачів, факту наявності в посівах соняшнику, розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами :001:0236, :03:001:0421, 742448600:03:001:0655, :03:001:0643, 742448860:03:001:0649, :03:001:0682 хімічної речовини гліфосат, причино-наслідкового зв`язку між дією хімічної речовини - гліфосат на врожайність соняшників, розміру завданої шкоди, тобто, відсутні всі елементи складу цивільного правопорушення, за яких настає цивільна відповідальність, передбачена ст. 1187, 1188 Цивільного кодексу України.

Щодо позиції позивача про включення ПДВ до суми збитків суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалось вище, відповідно до ч.1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 185.1 Податкового кодексу України об`єктом обкладення ПДВ є такі операції платників податку:

постачання товарів на митній території України;

постачання послуг на митній території України відповідно до ст. 186 ПК;

увезення товарів на митній території України;

вивезення товарів за межі митній території України;

постачання послуг із міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським, річковим та авіаційним транспортом.

Отже, під обкладення ПДВ підпадають лише операції з постачання товарів та послуг (виконання робіт), а операція з отримання компенсації збитків не підпадає під визначення постачання товарів (послуг) та не є об`єктом обкладення ПДВ. Тобто сума компенсації збитків не включається до бази оподаткування.

Відповідно до ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши в сукупності матеріали справи та здійснивши перевірку їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позивачем не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування до відповідачів такої міри відповідальності, як відшкодування майнової шкоди.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів 457462,55 грн збитків задоволенню не підлягають.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарський процесуальний кодекс України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу ретельно досліджені судом, проте є такими, що не спростовують наведених висновків суду.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Щодо розподілу витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає, що у зв`язку із ненаданням відповідачем-2 доказів на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу і зазначенням у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні до закінчення судових дебатів у справі про те, що детальний опис обсягу робіт (наданих послуг), часу витрачених адвокатом на їх надання, а також докази вартості цих робіт (наданих послуг), які відповідач-2 сплатив або має сплатити, будуть надані ним після ухвалення рішення по суті позовних вимог для вирішення питання про їх розподіл в порядку, передбаченому ст. 221 ГПК України, судом не вирішується питання щодо розподілу витрат на правничу професійну допомогу.

Керуючись ст. 42, 129, 232-233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Фермерського господарства Зерно Чернігівщини до Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка та Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія Украгроавіа про стягнення 457462,55 грн збитків, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 20.05.2021.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор