ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2021 р. Справа№ 910/17207/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Наїдко Л.В., ордер серії АС № 101426 від 11.05.2021;

від відповідача 1: Коваленко М.М. - наказ від 30.10.2020 № 535-К;

від відповідача 2: Демура Р.В. - довіреність від 20.05.2020 № 10-1655/06;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Стройспецтехника"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.02.2021 року про закриття провадження у справі

у справі №910/17207/20 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Стройспецтехника"

до 1. Державного агентства автомобільних доріг України,

2. Служби автомобільних доріг в Одеській області

про скасування рішення, визнання його незаконним, визнання бездіяльності протиправною та договору укладеним,-

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройспецтехника" з позовом до Державного агентства автомобільних доріг України та Служби автомобільних доріг в Одеській області, в якому просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) :

- визнати протиправною бездіяльність Державного агентства автомобільних доріг України, яка полягає у нездійсненні контролю за укладанням договору на здійснення поточного ремонту дрібного ремонту автомобільних доріг загального користування державного значення згідно переліку № 1 за результатами процедури закупівлі UA- 201 9-10-18-000678-с.

- визнати незаконним та скасувати рішення про відміну торгів за ідентифікатором UА-2019-10-18-000678-с, оформлене на електронному майданчику в системі Прозорро Протоколом № 4 від 28.12.2019 року про відміну торгів.

- вважати укладеним з дня набрання законної сили рішенням договір, укладений між Службою автомобільних доріг в Одеській області, як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА", як виконавцем, на умовах, визначених результатами процедури закупівлі (ідентифікатор закупівлі UA-2019-10-18-000678-C) та тендерною документацією, в редакції, зазначеною позивачем в заяві про уточнення позовних вимог.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.02.2021 року провадження у справі №910/17207/20 закрито.

Обґрунтовуючи ухвалу, суд першої інстанції вказав на те, що спір у цій справі за характером правовідносин підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Стройспецтехника" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 16.02.2021 року у справі №910/17207/20 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт вказав, що сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносить його до справ адміністративної юрисдикції. Апелянт зазначає, що звернення ТОВ «Стройспецтехніка» до суду з даним позовом обґрунтовується необхідністю захисту його порушених прав у сфері господарських правовідносин: порушенням права переможця на укладання та виконання господарського правочину за результатами проведеної процедури закупівлі UA-2019-10-18-000678-c, а не публічно-правових відносин, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2021 року справу №910/17207/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А., суддів Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі № 910/17207/20 та призначено до розгляду на 20.04.2021 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 відкладено розгляд справи відкладено на 11.05.2021.

05.05.2021 через відділ документального забезпечення суду від відповідача 1 було подано відзив на апеляційну скаргу.

07.05.2021 через відділ документального забезпечення суду від відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 11.05.2021 представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні 11.05.2021 проти задоволення апеляційної скарги заперечували, оскаржувану ухвалу просили залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вказує позивач у позовній заяві, 18 жовтня 2019 року Службою автомобільних доріг в Одеській області було оголошено про проведення процедури закупівлі ремонту доріг згідно переліку 1 за кодом ДК 021:2015:45230000-8: Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (ідентифікатор закупівлі UA-2019-10-18-000678-C).

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" приймало участь у вказаній процедурі закупівлі.

Протоколом розкриття тендерних пропозицій від 17 грудня 2019 року пропозицію позивача визнано найбільш економічно вигідною та встановлено відповідність його пропозиції вимогам тендерної документації.

Протоколом (рішення) тендерного комітету, відповідача 2 про намір укласти договір про закупівлю № 4 від 18.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" визнано переможцем за результатами аукціону, а 19.12.2019 на електронному майданчику Prozorro було опубліковано повідомлення про намір укласти договір з позивачем.

28 грудня 2019 року відповідачем 2 було прийнято рішення про відміну торгів № UA-2019-10-18-000678-C, оформлене на електронному майданчику в системі PROZORRO Протоколом № 4 від 28 грудня 2019 року засідання тендерного комітету щодо відміни процедур закупівель, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме, у зв`язку із відсутністю подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт і послуг.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вважає, що дії (бездіяльність) відповідача 1 та рішення відповідача 2, оформлене на електронному майданчику в системі PROZORRO Протоколом № 4 є протиправними, бездіяльність відповідача 1, як головного розпорядника бюджетних коштів - протиправною, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовними вимогами про:

- визнання протиправною бездіяльності Державного агентства автомобільних доріг України, яка полягає у нездійсненні контролю за укладанням договору на здійснення поточного ремонту, дрібного ремонту автомобільних доріг загального користування державного значення згідно переліку № 1 за результатами процедури закупівлі UA- 201 9-10-18-000678-с.

- визнання незаконним та скасування рішення про відміну торгів за ідентифікатором UА-2019-10-18-000678-с, оформлене на електронному майданчику в системі Прозорро Протоколом № 4 від 28.12.2019 року про відміну торгів.

- вважати укладеним з дня набрання законної сили рішенням договір, укладений між Службою автомобільних доріг в Одеській області, як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА", як виконавцем, на умовах, визначених результатами процедури закупівлі (ідентифікатор закупівлі UA-2019-10-18-000678-C) та тендерною документацією, в редакції, зазначеною позивачем в заяві про уточнення позовних вимог.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.02.2021 року провадження у справі №910/17207/20 закрито.

Обґрунтовуючи ухвалу, суд першої інстанції вказав на те, що спір у цій справі за характером правовідносин підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Так, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку з наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, де суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас, є помилковим поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір. Аналогічну правову позицію викладено в раніше ухваленій постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16.

Натомість визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у цій справі є незгода позивача з рішенням тендерного комітету Служби автомобільних доріг в Одеській області про відміну торгів № UA-2019-10-18-000678-C, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про публічні закупівлі ", а також незгода позивача з бездіяльністю Державного агентства автомобільних доріг України.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 29.01.2019 у справі № 819/829/17 та від 14.05.2019 у справі № 918/843/17 зазначала, що орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) діє як суб`єкт владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та переможцем цього тендеру відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Проте після укладення договору між організатором конкурсу та його переможцем спір щодо правомірності рішення тендерного комітету підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства, оскільки фактично зачіпає майнові інтереси переможця торгів.

Однак, як вже було зазначено вище, протоколом (рішення) тендерну комітету Служби автомобільних доріг в Одеській області про намір укласти договір про закупівлю № 4 від 18.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" визнано переможцем за результатами аукціону, а 19.12.2019 на електронному майданчику було опубліковано повідомлення про намір укласти договір з позивачем.

Тобто, Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" було учасником процедури закупівлі UA-2019-10-18-000678-C, його було визнано переможцем даного тендеру та опубліковано на електронному майданчику повідомлення про намір укласти з ним договір.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Частиною 1 ст. 32 цього Закону встановлено, що рішення про намір укласти договір про закупівлю приймається замовником у день визначення переможця, та протягом одного дня після прийняття такого рішення замовник оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір та надсилає його переможцю. Усім іншим учасникам електронною системою закупівель автоматично надсилається повідомлення із зазначенням найменування та місцезнаходження переможця торгів.

Відповідно до частини 2 даної статті замовник укладає договір про закупівлю з учасником, який визнаний переможцем торгів протягом строку дії його пропозиції, не пізніше ніж через 20 днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації та пропозиції учасника-переможця. З метою забезпечення права на оскарження рішень замовника договір про закупівлю не може бути укладено раніше ніж через 10 днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

Частиною 3 статі 32 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що у разі відмови переможця торгів від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або неукладення договору про закупівлю з вини учасника у строк, визначений цим Законом, або ненадання переможцем документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону, замовник відхиляє тендерну пропозицію такого учасника та визначає переможця серед тих учасників, строк дії тендерної пропозиції яких ще не минув.

Отже, предметом спору в цій справі є не лише незгода позивача з рішенням тендерного комітету відповідача 2 про відміну торгів та незгода з бездіяльністю Державного агентства автомобільних доріг України, а й наступний договір про закупівлю, який повинен був бути укладений за результатами проведених торгів після визнання позивача переможцем та опублікування на електронному майданчику відповідного повідомлення.

А тому розгляд вимоги про визнання недійсним рішення тендерного комітету відповідача 2 про відміну торгів, у даному випадку, має розглядатися разом з визначальною вимогою (в контексті визначення юрисдикції) про визнання укладеним договору про закупівлю, за обставин породження нового змісту спірних правовідносин - господарських.

Колегія суддів відзначає, що оскільки даний позов фактично подано на поновлення прав позивача у сфері договірних відносин, тобто між сторонами існує саме спір про право, а тому це виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Та обставина, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить цей спір публічно-правовим, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.01.2019 у справі № 819/829/17.

З огляду на зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин, обставини, та враховуючи суб`єктний склад учасників справи, судова колегія дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим, а тому має вирішуватися за правилами господарського судочинства, висновки суду першої інстанції про розгляд позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення про відміну торгів, оформлене Протоколом № 4 від 28.12.2019 року про відміну торгів та визнання укладеним з дня набрання законної сили рішенням відповідного господарського договору за результатами процедури закупівлі (ідентифікатор закупівлі UA-2019-10-18-000678-C) в порядку адміністративного судочинства є помилковими у зв`язку із невірним застосуванням правових позицій Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 14.05.2019 року у справі № 918/843/17 та від 29.01.2019 року у справі № 819/829/17.

Вказане, зокрема, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 01.11.2019 у справі № 910/13604/18.

Відповідно до статті 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на 30 днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово (зокрема у постанові від 04.06.2019 у справі №916/3156/17) звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

В той же час, без остаточного визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, яке є одним із завдань підготовчого засідання відповідно до вимог ст. 177 ГПК України, висновок суду першої інстанції про віднесення позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Державного агентства автомобільних доріг України, яка полягає у нездійсненні контролю за укладанням договору на здійснення поточного ремонту дрібного ремонту автомобільних доріг загального користування державного значення згідно переліку № 1 за результатами процедури закупівлі UA- 201 9-10-18-000678-с, є передчасним.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За таких обставин справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана апелянтом ухвала господарського суду у даній справі підлягає скасуванню, а справа підлягає передачі на розгляд Господарського суду міста Києва.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 280, 281-284, 333 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Стройспецтехника" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.02.2021 у справі № 910/17207/20 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 16.02.2021 у справі № 910/17207/20 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/17207/20 передати для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 19.05.2021.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко