ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" травня 2021 р. Справа № 924/1354/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Баськової Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства Проскурів, м. Хмельницький

до: 1. товариства з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест, м. Хмельницький

2. ОСОБА_1 , с. Райківці Хмельницького району Хмельницької області

3. ОСОБА_2 , м. Хмельницький

4. ОСОБА_3 , м. Хмельницький

про визнання недійсними договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів, договорів купівлі-продажу цінних паперів, застосування наслідків недійсності

за участю представників:

позивача: Керницька О.В. згідно з ордером

відповідача 1: не з`явився

відповідача 2: не з`явився

відповідача 3: Ярош В.Ю. згідно з ордером

відповідача 4: не з`явився

Рішення ухвалюється 12.05.2021, оскільки в судовому засіданні 21.04.2021 постановлено ухвалу про оголошення перерви.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: публічне акціонерне товариство Проскурів, м. Хмельницький звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест, м. Хмельницький, ОСОБА_1 , с. Райківці Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 , м. Хмельницький, ОСОБА_3 , м. Хмельницький, в якому просить:

визнати недійсним Договір № БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22 березня 2019 року укладений між Публічним акціонерним товариством Проскурів, в особі в.о. генерального директора Літвіна Олега Юрійовича та Товариством з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест, в особі директора Бондаря Григорія Дмитровича;

визнати недійсним Договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871 від 25 березня 2019 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест, діючого на підставі Договору комісії на купівлю/продаж цінних паперів №БК-4871 від 22.03.2019, замовником якого виступає Публічне акціонерне товариство Проскурів та ОСОБА_1 ;

визнати недійсним Договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4873/4871 від 25 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест, діючого на підставі Договору комісії на купівлю/продаж цінних паперів №БК-4871 від 22.03.2019, замовником якого виступає Публічне акціонерне товариство Проскурів та ОСОБА_2 ;

визнати недійсним Договір купівлі-продажу цінних-паперів №БВ-4874/4871 від 25 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест, діючого на підставі Договору комісії на купівлю/продаж цінних паперів №БК-4871 від 22.03.2019, замовником якого виступає Публічне акціонерне товариство Проскурів та ОСОБА_3 ;

застосувати наслідки недійсності до Договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871 від 25 березня 2019 року такий як списання переказу з рахунку у цінних паперах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) відкритого у депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест (29013, М.Хмельницький, вул. Володимирська, 109; Код ) та зарахування цінних паперів у кількості 38649 штук у бездокументарній формі існування (Код за ЄДРПОУ емітента ПрАТ Холод 01553830, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA, номінальна вартість одного цінного папера 0,25) на рахунок у цінних паперах у депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест (29013, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109; Код ) на ім`я Публічне акціонерне товариство Проскурів (29008, м. Хмельницький, вул. Київська, буд. 4; Код );

застосувати наслідки недійсності до Договору купівля-продажу цінних паперів №БВ-4873/4871 від 25 березня 2019 року такі як: списання переказу з рахунку у цінних паперах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) відкритого у депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест (29013, М.Хмельницький, вул. Володимирська, 109; Код ) та зарахування цінних паперів у кількості 28165 штук у бездокументарній формі існування (Код за ЄДРПОУ емітента ПрАТ Холод 01553830, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UА, номінальна вартість одного цінного папера 0,25) на рахунок у цінних паперах у депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест (29013, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109; Код ) на ім`я Публічне акціонерне товариство Проскурів (29008, м. Хмельницький, вул. Київська, буд. 4; Код );

застосувати наслідки недійсності до Договору купівля-продажу цінних паперів №БВ-4874/4871 від 25 березня 2019 року такі як: списання переказу з рахунку у цінних паперах ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) відкритого у депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест (29013, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109; Код ) та зарахування цінних паперів у кількості 34819 штук у бездокументарній формі існування (Код за ЄДРПОУ емітента ПрАТ Холод 01553830, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UА, номінальна вартість одного цінного папера 0,25) на рахунок у цінних паперах у депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю Фондова компаніяЦентр-Інвест (29013, М.Хмельницький, вул. Володимирська, 109; Код ) на ім`я Публічне акціонерне товариство Проскурів (29008, м. Хмельницький, вул. Київська, буд. 4; Код ).

Ухвалою суду від 25.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 10.02.2021, яке відкладено на 22.02.20221, 09.03.2021.

Ухвалою суду від 09.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 22.03.2021 та у подальшому - на 31.03.2021, 08.04.2021.

Ухвалою суду від 08.04.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 21.04.2021, у якому оголошено перерву на 12.05.2021.

Ухвалою суду від 12.05.2021 відмовлено у задоволенні заяв відповідача 2 ОСОБА_1 , відповідача 3 ОСОБА_2 від 11.05.2021 про продовження строку на подання доказів, заяви про долучення доказів залишено без розгляду.

Позивач в обґрунтування вимог щодо визнання недійсним договору №БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22.03.2019, посилаючись на рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2020 у справі №924/884/19, яким визнано недійсним рішення про призначення ОСОБА_4 тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів", стверджує, що оспорюваний правочин укладений та підписаний з боку комітента особою, яка не мала на це повноважень, що є підставою для визнання договору недійсним відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України.

З приводу визнання недійсним договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019, посилаючись на вищенаведену позицію, зазначає, що ці договори укладені з ТОВ "Фондова компанія Центр-Інвест", діючим на підставі договору комісії на купівлю-продаж цінних паперів №БК-4871 від 22.03.2019, з порушенням Статуту ПАТ "Проскурів" та п. 4.1 Положення про дирекцію ПАТ "Проскурів" за відсутності погодження та/або попереднього затвердження Дирекцією, вчинені без подальшого схвалення ПАТ "Проскурів".

Відповідач 2 ОСОБА_2 у відзиві (від 09.02.2021), зокрема звернув увагу на те, що акції трьох відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 складають розмір лише 26,2699% від усіх акцій товариства вартістю 25408,20 грн, а тому сумарна вартість активів товариства, що склалась із сум оспорюваних трьох правочинів становить 0,08452214% від вартості усіх активів. Вважає, що не можуть вважатися преюдиційними обставини, встановлені у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2019 у справі №924/884/19, оскільки рішенням визнано недійсними зовсім інші два рішення Наглядової ради - від 03.12.2018 та 11.07.2019. Рішення ж Наглядової ради від 14.03.2019 є чинним. Зауважив, що за наслідками оспорених правочинів товариство отримало кошти і не повернуло, продовжило брати участь у загальних зборах акціонерів меншою кількістю голосів внаслідок відчуження акцій, що свідчить про схвалення правочину.

У відповіді на відзив ОСОБА_2 (від 19.02.2021) позивач зазначив, зокрема, що у зв`язку з прийняттям рішення Наглядової ради від 14.03.2019 на підставі договору комісії на купівлю-продаж цінних паперів від 22.03.2019 відчужено 44,61% акцій, належних позивачу (укладено п`ять договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019, три з яких є предметом розгляду у справі). Щодо розрахунку вартості активів вказує на те, що питання вчинення правочинів на суму, що становить до 10% вартості активів товариства, є виключною компетенцією Дирекції, яка не приймала рішень та не вчиняла дій щодо надання згоди на укладення спірних договорів купівлі-продажу цінних паперів та не здійснювала їх подальшого схвалення. Стверджує, що рішення про призначення ОСОБА_4 тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора товариства є недійсним, що встановлено рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2019 у справі №924/884/19. При цьому питання незаконності всієї діяльності товариства з моменту призначення ОСОБА_4 тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора товариства не підлягає встановленню в межах цієї справи. Звертає увагу на положення ст. 236 ЦК України щодо моменту недійсності правочину.

Відповідач 2 ОСОБА_2 у додаткових поясненнях (від 08.03.2021) щодо доводів позивача про відсутність погодження Дирекції на укладення спірних правочинів, посилаючись на закладений у статуті принцип підпорядкованості та підзвітності, зазначив, що рішення Наглядової ради від 14.03.2019 в силу п. 8.100 статуту Дирекція та Генеральний директор зобов`язані виконувати. Вважає, що схвалення оспорених правочинів підтверджується також тим, що ініціатором позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ Холод 24.02.2020 виступив акціонер ПАТ Проскурів, зазначивши про наявність у нього лише 24,899% акцій (без акцій, відчужених за оспореними правочинами).

Позивач у додаткових поясненнях (від 22.03.2021), зокрема зазначив, що загальні збори акціонерів ПАТ "Проскурів" в період 2016-2018 роках не проводилися, рішення, передбачені п. п. 17, 18 ч. 2 ст. 33 Закону України "Про акціонерні товариства", не приймалися, а діючи в межах матеріальних норм Закону України "Про акціонерні товариства" (ст. 53), повноваження членів Наглядової ради ПАТ "Проскурів" станом на 14.03.2019 припинились, крім повноважень з підготовки, скликання та проведення загальних зборів. З огляду на зазначене рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 14.03.2019 про продаж акцій ПрАТ "Холод" прийнято неправомочним складом Наглядової ради. Посилаючись на умови Положення про дирекцію ПАТ "Проскурів" та проведення позачергових загальних зборів акціонерів 28.11.2019, стверджує, що обраний склад дирекції здійснював свої повноваження до 28.11.2019.

Представник відповідача 3 - Рудика І.Л. у заяві (від 12.05.2021) про участь у засіданні в режимі відеоконференції також зазначив, що реституція, яку просить застосувати позивач не є ефективним способом захисту його прав з огляду на наявність положень ст. 388 ЦК України, якими передбачено право власника витребувати майно від набувача, зокрема, у разі його вибуття майна поза волею власника.

Позивач у додаткових письмових поясненнях (від 07.05.2021) звернув увагу на необхідність надання оцінки правомірності рішення Наглядової ради від 14.03.2019, зважаючи на те, що останнє прийняте неповноважною Наглядовою радою. Вважає, що скликання та проведення позивачем позачергових загальних зборів ПрАТ "Холод" не може свідчити про схвалення спірних правочинів з огляду на наявність права скликання таких зборів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач 1 - товариство з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест представника у судове засідання не направило, відзиву на позов не надало, причини не повідомило. Про судовий розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень 13.04.2021, 27.04.2021.

Відповідач 2 - ОСОБА_1 представника у судове засідання не направила, у заяві (від 11.05.2021) зазначила про заперечення проти позову, приєднання до усіх заяв та заперечень у справі, що були зроблені ОСОБА_2 та просить у позові відмовити.

Представник відповідача 3 - Рудика І.Л. у судовому засіданні заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов, поясненнях, заявах.

Відповідач 4 - ОСОБА_3 представника у засідання не направив, відзиву на позов не надав. На адресу суду надіслав клопотання (від 11.05.2021), в якому просив розгляд справи відкласти з метою надання можливості скористатися професійною правничою допомогою.

Представник позивача проти клопотання відповідача 4 про відкладення розгляду справи заперечила, посилаючись на тривалий строк розгляду справи та можливість відповідача 4 висловити свою позицію щодо спірних правовідносин.

Подане відповідачем 4 клопотання залишене судом без задоволення. При цьому враховано строк розгляду справи по суті, встановлений ст. 195 ГПК України, надання можливості сторонам реалізувати свої процесуальні права з огляду на неодноразове відкладення підготовчого засідання та продовження строку підготовчого провадження, оголошення перерви в судовому засіданні з розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачі 1, 2, 4 не скористалися своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Рішенням Наглядової ради ПАТ Проскурів, оформленим протоколом від 14.03.2019 №3, в ході розгляду питання порядку денного про прийняття рішення щодо продажу акцій ПАТ "Проскурів" заслухано голову Наглядової ради Рудика І.Л., який повідомив, що у зв`язку з виробничою необхідністю та вимогами Податкового кодексу України ПАТ "Проскурів" у своєму розпорядженні утримує 69,9% акцій ПрАТ "Холод". У зв`язку з тим ПАТ "Проскурів" та ПрАТ "Холод" перебувають на різних системах оподаткування (загальна спрощена), ПАТ "Проскурів" у своєму розпорядженні може мати до 24,99% акцій ПрАТ "Холод". А тому є виробнича необхідність до закінчення податкового кварталу продати 44,61% акцій ПрАТ "Холод" фізичним та юридичним особам до 10% акцій.

За результатами розгляду вказаного питання порядку денного одноголосно вирішено в порядку передбаченому купівлі-продажу цінних паперів уповноважити тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора Літвіна О. Ю. на вчинення правочину шляхом оформлення договору купівлі-продажу цінних паперів із наступними фізичними та юридичними особами: ТОВ Сілістра - 9,99% акцій; громадянин ОСОБА_2 7,28%; громадянин ОСОБА_4 9,99%; громадянин ОСОБА_3 9,00%; громадянин ОСОБА_5 8,35%. Продаж вирішено провести за ціною придбання 0,25 грн за акцію.

22.03.2019 між публічним акціонерним товариством Проскурів (комітент) в особі в.о. генерального директора ОСОБА_4 , який діє на підставі статуту, та товариством з обмеженою відповідальністю Центр-Інвест (комісіонер) укладено договір на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів №БК-4871 (далі договір на комісійне обслуговування), за умовами п. 1.1 якого комісіонер зобов`язується за замовленням комітента за плату продати від свого імені та на користь комітента обумовлені комітентом пайові цінні папери (ЦП).

Продаж ЦП здійснюється згідно замовлень комітента на здійснення операцій з ЦП, які оформлені згідно додатку №1 до цього договору та становлять невід`ємну частину цього договору (п. 1.2 договору на комісійне обслуговування).

Згідно з п. 1.3 договору на комісійне обслуговування пайові цінні папери, що продаються комісіонером на виконання і у відповідності з умовами цього договору, є власністю комітента.

Розділами 2-6 договору на комісійне обслуговування визначено права та обов`язки сторін, комісійну плату, відповідальність сторін, форс-мажорні обставини та особливі умови.

Зокрема, відповідно до п. 6.1 договору на комісійне обслуговування він набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе згідно з договором зобов`язань. Виконання цього договору продавцем підтверджується випискою з рахунку покупця у цінних паперах про зарахування ЦП, а виконання цього договору покупцем випискою з поточного рахунку продавця про зарахування загальної суми договору.

Також сторонами визначено порядок розгляду спорів, строк дії, порядок внесення змін і розірвання договору, контактні особи та засоби зв`язку, повідомлення та реквізити сторін (розділи 7-11 договору на комісійне обслуговування).

При цьому згідно з п. 8.1 договору на комісійне обслуговування він вступає в силу з моменту його укладення і діє до його виконання.

Договір на комісійне обслуговування містить підписи представників сторін, відтиски їх печаток.

До договору сторонами також підписано додаток №1 замовлення №1 (на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів) від 22.03.2019, яким визначено вид замовлення: продаж цінних паперів, емітента: ПАТ Холод, вид, тип та форма існування ЦП: прості іменні акції, номінальну вартість та ціну за один ЦП: 0,25 грн, кількість акцій: 172968 гривень.

25.03.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-інвест (продавець), діючи на підставі договору комісії на купівлю/продаж цінних паперів №БК-4871 від 22.03.2019, замовником якого виступає публічне акціонерне товариство Проскурів (комітент), та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871 (далі договір №1), згідно з п. 1.1 якого продавець зобов`язується на користь комітента передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити пакет цінних паперів (ЦП) на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 1.2 договору №1 сторони узгодили відомості про ЦП, що є предметом цього договору, зокрема, назву емітента ЦП: ПрАТ Холод, вид та категорію ЦП: проста іменна акція ПрАТ Холод, форму випуску та існування ЦП: бездокументарна, номінальну вартість одного ЦП: 0,25 грн, загальну номінальну вартість пакету ЦП: 9662,25 грн, кількість ЦП: 38649 штук.

Загальна сума (вартість) договору складає 9662,25 грн (п. 1.3 договору №1).

Відповідно до п. 2.1 договору №1 продавець зобов`язується передати ЦП покупцю протягом 5 банківських днів з дати підписання цього договору шляхом надання депозитарній установі відповідного розпорядження на списання ЦП з його рахунку у ЦП.

Право власності на пакет ЦП переходить до покупця з моменту зарахування пакету ЦП на його рахунок у цінних паперах, реквізити якого зазначено в пп. 2.4.1 п. 2.4 цього договору (п. 2.4 договору №1).

Згідно з п. 2.7 договору №1 зобов`язання продавця щодо передачі комітента пакету ЦП згідно з п. 2.1 цього договору вважаються виконаними з моменту перерахування пакету ЦП з рахунку у цінних паперах продавця та рахунок у цінних паперах комітента.

Пунктом 4.1 договору №1 передбачено, що продавець зобов`язаний, зокрема підписати акт прийому передачі цінних паперів, прийняти здійснену покупцем оплату загальної суми договору, яка вказана у п. 1.3 цього договору, та підписати акт прийому-передачі цінних паперів. Обов`язок покупця щодо підписання акта прийому-передачі цінних паперів передбачено пп. 4.3.2 договору №1.

Відповідно до п. 8.1 договору №1 він вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе обов`язків. Після виконання своїх обов`язків по цьому договору сторони підписують акт виконаних зобов`язань.

Сторонами договору №1 підписано акт прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов`язань від 19.04.2019, згідно з яким на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871 від 25.03.2019 комітент передав, а покупець прийняв цінні папери в кількості 38649 шт. на суму 9662,25 гривень. В акті зазначено, що сторони повністю виконали свої зобов`язання по договору і не мають претензій одна одній.

25.03.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест (продавець), діючи на підставі договору комісії на купівлю/продаж цінних паперів №БК-4871 від 22.03.2019, замовником якого виступає публічне акціонерне товариство Проскурів (комітент), та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4873/4871 (далі договір №2), згідно з п. 1.1 якого продавець зобов`язується на користь комітента передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити пакет цінних паперів (ЦП) на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 1.2 договору №2 сторони узгодили відомості про ЦП, що є предметом цього договору, зокрема, назву емітента ЦП: ПрАТ Холод, вид та категорію ЦП: проста іменна акція ПрАТ Холод, форму випуску та існування ЦП: без документарна, номінальну вартість одного ЦП: 0,25 грн, загальну номінальну вартість пакету ЦП: 7041,25 грн, кількість ЦП: 28165 штук.

Загальна сума (вартість) договору складає 7041,25 грн (п. 1.3 договору №2).

Інші умови договору №2 відповідають умовам, викладеним у договорі №1.

Сторонами договору №2 підписано акт прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов`язань від 19.04.2019, згідно з яким на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4873/4871 від 25.03.2019 комітент передав, а покупець прийняв цінні папери в кількості 28165 шт. на суму 7041,25 гривень. В акті зазначено, що сторони повністю виконали свої зобов`язання по договору і не мають претензій одна одній.

25.03.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест (продавець), діючи на підставі договору комісії на купівлю/продаж цінних паперів №БК-4871 від 22.03.2019, замовником якого виступає публічне акціонерне товариство Проскурів (комітент), та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4874/4871 (далі договір №3), згідно з п. 1.1 якого продавець зобов`язується на користь комітента передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити пакет цінних паперів (ЦП) на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 1.2 договору №3 сторони узгодили відомості про ЦП, що є предметом цього договору, зокрема, назву емітента ЦП: ПрАТ Холод, вид та категорію ЦП: проста іменна акція ПрАТ Холод, форму випуску та існування ЦП: без документарна, номінальну вартість одного ЦП: 0,25 грн, загальну номінальну вартість пакету ЦП: 8704,75 грн, кількість ЦП: 34819 штук.

Загальна сума (вартість) договору складає 8704,75 грн (п. 1.3 договору №3).

Інші умови договору №3 відповідають умовам, викладеним у договорі №1.

Сторонами договору №3 підписано акт прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов`язань від 19.04.2019, згідно з яким на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4874/4871 від 25.03.2019 комітент передав, а покупець прийняв цінні папери в кількості 34819 шт. на суму 8704,75 гривень. В акті зазначено, що сторони повністю виконали свої зобов`язання по договору і не мають претензій одна одній.

У матеріали справи також надано договори купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4875/4871 від 25.03.2019, покупцем за яким є ОСОБА_4 , та №БВ-4876/4871 від 25.03.2019, покупцем за яким є Коп. В.І., і складені до цих договорів акти прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов`язань від 19.04.2019.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2020 у справі №924/884/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного суду від 04.11.2020 №924/884/19, задоволено позов ОСОБА_6 , за участю третьої особи ОСОБА_2 , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання дійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленого протоколом від 03.12.2018, за участю третьої особи ОСОБА_7 , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання дійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленого протоколом від 03.12.2018, до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання недійсними рішень наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.12.2018 та від 11.07.2019. Визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів" оформлене протоколом позачергового засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.12.2018, визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів" оформлене протоколом позачергового засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 11.07.2019. У позові третьої особи ОСОБА_2 , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання дійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленого протоколом від 03.12.2018, та у позові третьої особи ОСОБА_7 , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання дійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленого протоколом від 03.12.2018 відмовлено.

У рішенні судом установлено, зокрема, що протоколом Загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів" №5 від 19.10.2012 обрано Голову Наглядової ради та членів ради у складі: ОСОБА_2 - Голова Наглядової ради, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Проколом позачергового засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.12.2018 тимчасово, на період проведення аудиторської перевірки відсторонено генерального директора ПАТ "Проскурів" від виконання своїх обов`язків, та на даний період призначено тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" Літвіна Олега Юрійовича.

Протоколом позачергового засіданні Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 11.07.2019 відсторонено ОСОБА_4 від тимчасового виконання обов`язків генерального директора ПАТ "Проскурів" та призначено тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_12 .

Суд дійшов висновку про припинення станом на день прийняття спірного рішення Наглядової ради товариства - 03 грудня 2018 року, повноважень членів Наглядової ради, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства. У зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України "Про акціонерні товариства" повноваження наглядової ради припинились, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства, питання про відсторонення позивача від виконання повноважень генерального директора товариства могло бути вирішено лише після обрання загальними зборами нового складу наглядової ради, або шляхом переобрання генерального директора товариства, що відповідно до п. п. 8.5.16 п. 8.5 Статуту товариства також відноситься до виключної компетенції загальних зборів. Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що рішення Наглядової ради від 11.07.2019, яким відсторонено ОСОБА_4 від тимчасового виконання обов`язків генерального директора ПАТ "Проскурів" та призначення тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" Оліха Р.Л. аналогічно як і рішення від 03.12.2018 прийнято неправомочним складом Наглядової ради ПАТ "Проскурів".

Рішенням загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства Проскурів, оформленим протоколом від 19.10.2012 №5, затверджено, зокрема статут публічного акціонерного товариства Проскурів у новій редакції.

Згідно з п. 1.1 статуту, затвердженого вищезазначеним рішенням, публічне акціонерне товариство "Проскурів" створено відповідно до законодавства України шляхом перетворення відкритого акціонерного товариства "Проскурів" відповідно до вимог розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про акціонерні товариства".

У п. 1.2 статуту зазначено, що товариство є повним правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов`язків відкритого акціонерного товариства "Проскурів".

Засновниками товариства є акціонери (п. 4.1 статуту 2012 року).

Відповідно до п. 4.2 статуту 2012 року акціонерами товариства можуть бути фізичні і юридичні особи (у тому числі і іноземні), які набули право власності на акції Товариства у процесі приватизації, придбання акцій додаткових емісій, а також держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном та/або корпоративними правами держави. Товариство повинно забезпечувати захист прав, законних інтересів акціонерів та рівне ставлення до всіх акціонерів незалежно від кількості акцій, якими володіє акціонер, та інших факторів.

Управління товариством здійснюють: вищий орган товариства - Загальні збори акціонерів, Наглядова рада товариства, виконавчий орган товариства - Дирекція товариства, Ревізійна комісія (п. 8.1 статуту 2012 року).

Згідно з п. 8.2 статуту 2012 року вищим органом товариства є Загальні збори акціонерів товариства.

Загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (п. 8.5 статуту 2012 року).

До виключної компетенції Загальних зборів належить, зокрема: внесення змін до Статуту товариства (пп. 8.5.2), затвердження Положень про Загальні збори, Наглядову раду, Дирекцію та Ревізійну комісію товариства, а також внесення змін до них (пп. 8.5.9), затвердження інших внутрішніх документів товариства, якщо інше не передбачено Статутом товариства (п. 8.5.10), обрання Генерального директора та членів Дирекції Товариства (пп. 8.5.16), обрання членів Наглядової ради, затвердження умов цивільно-правових або трудових договорів, що укладатимуться з ними, встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання цивільно-правових договорів з членами Наглядової ради (пп. 8.5.17), прийняття рішення про припинення повноважень членів Наглядової ради (пп. 8.5.18), обрання членів Ревізійної комісії, прийняття рішення про дострокове припинення повноважень Голови та членів Ревізійної комісії (пп. 8.5.19), прийняття рішення за наслідками розгляду звіту Наглядової ради, звіту Дирекції, звіту Ревізійної комісії товариства (пп. 8.5.22), вирішення інших питань, що належать до виключної компетенції Загальних зборів згідно із Положенням про Загальні збори товариства (пп. 8.5.30).

За умовами п. 8.56 статуту 2012 року Наглядова рада акціонерного товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної Статутом та законодавством, контролює та регулює діяльність Дирекції.

Наглядова рада складається з п`яти осіб, які обираються Загальними зборами Товариства строком на п`ять років. Члени Наглядової ради акціонерного Товариства обираються з числа фізичних осіб, які мають повну дієздатність (п. 57 статуту 2012 року).

Згідно з п. 8.57 статуту 2012 року строк повноважень Наглядової ради починається з моменту її обрання й закінчується з моменту обрання (переобрання) нового складу Наглядової ради.

Повноваження члена Наглядової ради дійсні з моменту його затвердження рішенням Загальних зборів товариства (п. 8.59 статут 2012 року).

До компетенції Наглядової ради належить вирішення питань, передбачених Статутом Товариства та чинним законодавством, а також повноваження передані їй для вирішення Загальними зборами акціонерів Товариства (п. 8.69 статуту 2012 року).

За умовами п. 8.70 статуту 2012 року до компетенції Наглядової ради належить: затвердження положень, якими регулюються питання, пов`язані з діяльністю Товариства, зокрема, затвердження Положення про Корпоративного секретаря Товариства, Положення про Генерального директора Товариства, в т.ч. внесення змін та доповнень до них, крім положень, затвердження яких відповідно до законодавства та цього Статуту здійснює Вищий орган Товариства (пп. 8.70.1); відкликання повноважень Генерального директора і членів Дирекції Товариства (пп. 8.70.8); прийняття рішення про відсторонення Генерального директора Товариства від виконання його повноважень та обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження Генерального Директора Товариства (пп. 8.70.10); прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків ринкової вартості майна товариства за даними останньої річної фінансової звітності товариства (пп. 8.70.25)

До виключної компетенції Наглядової ради відноситься прийняття рішень, вказаних у пунктах 8.70.1-8.70.34,8.70.36-8.70.37 (п. 8.71 статуту 2012 року).

Як передбачено п. 8.72 статуту 2012 року, питання, що належать до виключної компетенції Наглядової ради акціонерного Товариства, не можуть вирішуватися іншими органами Товариства, крім Загальних зборів, за винятком випадків, встановлених законодавством.

Наглядова рада не має права втручатися в оперативну діяльність дирекції товариства (пп. 8.82.3 статуту 2012 року).

Пункт 8.84 статуту 2012 року організаційною формою роботи Наглядової ради визначає чергові та позачергові засідання. Порядок скликання та проведення засідання Наглядової ради визначається Положенням про Наглядову раду.

За умовами п. 8.99 статуту 2012 року виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво поточною діяльністю товариства є Дирекція. Дирекція складається з трьох осіб і діє на колегіальних засадах.

Дирекція акціонерного товариства підзвітна Загальним зборам і Наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Дирекція діє від імені товариства у межах, встановлених Статутом товариства і законом (п. 8.100 статуту 2012 року).

Згідно з п. 8.102 статуту 2012 року Генеральний директор та члени Дирекції обираються Загальними зборами Товариства.

Генеральний директор має право без довіреності діяти від імені товариства, відповідно до рішень колегіального виконавчого органу - дирекції, в тому числі представляти інтереси товариства, вчиняти правочини від імені товариства (п. 8.104 статуту).

Згідно з п. 8.118 статуту генеральний директор товариства організовує та керує роботою дирекції товариства, здійснює керівництво товариством та має такі повноваження: без доручення вчиняти дії від імені товариства, представляти інтереси товариства у всіх вітчизняних та іноземних підприємствах, в установах і організаціях; керувати поточними справами товариства і забезпечувати виконання рішень Вищого органу товариства, наглядової ради і Дирекції товариства; відповідно до рішень дирекції товариства здійснювати повноваження щодо управління корпоративними правами товариства в господарських товариствах, створених за участю товариства та призначати уповноваженого представника; проводити переговори та вчиняти правочини (укладати договори, угоди та ін.) від імені товариства в межах, що визначені цим статутом; розпоряджатися коштами та майном товариства в межах, що визначені цим статутом.

Відповідно до п. 8.107 статуту 2012 року до компетенції Дирекції товариства відноситься вирішення всіх питань діяльності Товариства, визначених цим Статутом, рішенням Загальних зборів акціонерів Товариства або делегованих іншими органами управління.

Загальні збори акціонерів товариства, Наглядова рада товариства може приймати рішення про передачу частини належних їм прав до компетенції Дирекції товариства (п. 8.108 статуту 2012 року).

Пунктом 8.115 статуту 2012 року передбачено, що Дирекція Товариства, зокрема, здійснює виконання рішень Загальних зборів акціонерів Товариства та Наглядової ради Товариства; колегіально вирішує нижчезазначені питання щодо фінансового-господарської та виробничої діяльності в межах, передбачених цим статутом; приймає рішення щодо вчинення правочинів з питання розпорядження (відчуження) та використання майна товариства в межах, визначених цим статутом; приймає рішення щодо вчинення правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить до 10 відсотків ринкової вартості майна товариства за даними останньої річної фінансової звітності товариства; приймає рішення щодо управління корпоративними правами товариства в господарських товариствах, створених за участю товариства.

Рішення дирекції оформлюються у вигляді протоколу, який підписується головуючим (п. 8.116 статуту).

Також рішенням загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства Проскурів, оформленим протоколом від 19.10.2012 №5, затверджено Положення про Дирекцію публічного акціонерного товариства Проскурів.

Пунктом 2.1 цього Положення передбачено, що дирекція є виконавчим органом публічного акціонерного товариства Проскурів, яка здійснює управління його поточною діяльністю та організовує виконання рішень загальних зборів акціонерів та наглядової ради товариства.

Дирекція діє від імені товариства у межах повноважень, передбачених чинним законодавством, статутом товариства та цим положенням, і є підзвітною загальним зборам і наглядовій раді (п. 2.2 положення).

У п. 2.3 положення зазначено, що у своїй діяльності дирекція керується чинним законодавством України, статутом товариства, цим положенням, актами внутрішнього регулювання і рішеннями, прийнятими загальними зборами і наглядовою радою.

Дирекція вирішує всі питання діяльності товариства, крім тих, що віднесені до компетенції інших органів управління та контролю товариства. Повноваження, що не є виключною компетенцією наглядової ради, можуть бути передані наглядовою радою до компетенції дирекції товариства (п. 2.4 положення).

У межах своєї компетенції дирекція дії від імені товариства (п. 2.5 договору).

Пунктом 3.2 положення визначено обов`язки членів Дирекції, зокрема, виконувати рішення, прийняті Загальними зборами та Наглядовою радою.

За змістом п. 4.1 положення дирекція товариства, зокрема здійснює виконання рішень Загальних зборів акціонерів товариства та Наглядової ради товариства; приймає рішення щодо вчинення правочинів з питання розпорядження (відчуження) та використання майна товариства в межах, визначених цим статутом; приймає рішення щодо вчинення правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом такого правочину, складає до 10 відсотків вартості активів за даними останньої фінансової річної звітності товариства.

Згідно з п. 4.4 положення генеральний директор має повноваження: без доручення вчиняти дії від імені товариства, представляти інтереси товариства у всіх вітчизняних та іноземних підприємствах, в установах і організаціях; керувати поточними справами товариства і забезпечувати виконання рішень вищого органу товариства, наглядової ради та дирекції товариства; розпоряджатися майном та коштами товариства, в межах, що визначені статутом.

Генеральний директор та члени Дирекції обираються Загальними зборами товариства строком на 5 років (п. 5.1 положення).

Також у матеріалах справи наявна копія статуту публічного акціонерного товариства "Проскурів", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів, оформленим протоколом №2 від 28.11.2019.

У матеріали справи надано копію повідомлення ПАТ Проскурів як акціонера, який володіє 24,899 відсотка простих іменних акцій, про проведення позачергових загальних зборів приватного акціонерного товариства Холод 24.02.2020, а також протокол позачергових загальних зборів акціонерів приватного акціонерного товариства Холод від 24.02.2020.

Зокрема, з протоколу убачається, що участь у позачергових загальних зборах приватного акціонерного товариства Холод 24.02.2020 (голосуванні та прийнятті рішень) брав представник акціонера - ПАТ "Проскурів" Будзінський В.В.

У листі (від 18.05.2020) ТОВ "ФК "Центр-Інвест" повідомляє, що при укладенні комісійного договору ПАТ "Проскурів" було надано завірену ОСОБА_4 копію протоколу №3 Наглядової ради від 14.03.2019.

У матеріали справи позивачем також надано копію фінансового звіту ПАТ Проскурів (баланс на 31.12.2018, звіт про фінансові результати за 2018 рік), довідки ПАТ "Проскурів" (від 22.03.2021) про те, що станом на 22.03.2021 оплата згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871, №БВ-4873/4871, №БВ-4874/4871 від 25.03.2019, покупцями за якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на рахунок ПАТ "Проскурів" не надходила; копії відповіді ТОВ "ФК "Центр-Інвест" (від 25.03.2021) на адвокатський запит представника позивача, відповідно до якої прийняття оплати на рахунок комісіонера, яким виступало ТОВ "ФК "Центр-Інвест", договорами від 25.03.2019 №БВ-4872/4871, №БВ-4873/4871, №БВ-4874/4871 не передбачалось, в якості оплати вартості договорів на рахунки ТОВ "ФК "Центр-Інвест" не надходило, готівку в якості оплати цінних паперів чи послуг товариство не приймає.

При цьому у матеріалах справи містяться копії розпоряджень ПАТ "Проскурів" на списання цінних паперів на виконання договорів, а саме: розпорядження від 29.03.2019 №25434 на виконання облікової операції (за договором від 25.03.2019 №БВ-4872/4871), розпорядження від 29.03.2019 №25428 на виконання облікової операції (за договором від 25.03.2019 №БВ-4873/4871), розпорядження від 29.03.2019 №25426 на виконання облікової операції (за договором від 25.03.2019 №БВ-4874/4871) із відмітками про їх виконання 29.03.2019.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Положеннями ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Загальні підстави недійсності правочину встановлені ст. 215 ЦК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, в силу припису ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Договори можуть бути визнані недійсними лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому у справі про визнання договорів недійсними суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання їх недійсними і настання певних юридичних наслідків.

При цьому, звертаючись з позовом про визнання недійсним правочину, позивач згідно з вимогами статей 13, 74 ГПК України повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення. Без доведення позивачем обставин недодержання сторонами в момент вчинення оспорюваного правочину конкретних вимог законодавства у суду відсутні підстави для задоволення відповідного позову.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання недійсним договору №БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22 березня 2019 року, укладеного між публічним акціонерним товариством Проскурів в особі в.о. генерального директора Літвіна О.Ю. та товариством з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест, позивач зазначає, що договір підписано від імені позивача Літвіном О.Ю, який призначений тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ Проскурів рішенням Наглядової ради товариства, визнаним недійсним рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2020 у справі №924/884/19, і будь-яких довіреностей на представлення ним інтересів товариства не видавалось.

Враховуючи вищенаведені обставини, позивач посилається на прийняття рішення Наглядової ради ПАТ Проскурів про уповноваження тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" Літвіна О.Ю. на вчинення правочину, яке оформлене протоколом від 14.03.2019 №3, неправомочним складом Наглядової ради ПАТ Проскурів, з огляду на що укладення договору на комісійне обслуговування від 22.03.2019 здійснене неуповноваженою особою.

Так, з матеріалів справи слідує, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2020 у справі №924/884/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2020, зокрема, визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформлене протоколом позачергового засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.12.2018, про відсторонення тимчасово, на період проведення аудиторської перевірки, генерального директора ПАТ "Проскурів" від виконання своїх обов`язків та призначення на даний період тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" Літвіна О.Ю. Суд дійшов висновку про припинення станом 03.12.2018 повноважень членів Наглядової ради, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства.

Також вищезазначеним судовим рішенням визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформлене протоколом позачергового засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 11.07.2019, яким відсторонено ОСОБА_4 від тимчасового виконання обов`язків генерального директора ПАТ "Проскурів" та призначено тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" Оліха Р.Л. Суд дійшов висновку, що рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 11.07.2019, аналогічно як і рішення від 03.12.2018, прийнято неправомочним складом Наглядової ради ПАТ "Проскурів".

Оцінюючи вказані доводи позивача, суд враховує, що, виходячи з положень ст. ст. 2, 80, 91, 92 ЦК України, юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю.

Особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 ЦК України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Крім того, управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 ЦК України). За системним аналізом норм ЦК України (ст. ст. 99, 145, 147), ГК України (ст. 89) виконавчий орган товариства вирішує всі питання, пов`язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів учасників товариства або іншого його органу. Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися в межах корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним (пункт 3.2 рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародний фінансово-правовий консалтинг про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України).

З огляду на вищезазначене, дефекти в компетенції, обсязі повноважень виконавчого органу товариства, коли цей орган вступає в правовідносини із третіми особами, можуть залежати від дефектів реалізації учасниками товариства корпоративних прав. У такому випадку дефекти волі товариства, обмеження повноважень його виконавчого органу можуть перебувати поза межами розумного контролю з боку третьої особи, не викликаючи в третьої особи обґрунтованих сумнівів у правомірності дій виконавчого органу товариства.

При цьому для визнання недійсним договору, укладеного виконавчим органом товариства (директором) з третьою особою, з огляду на порушення цим органом установленого обмеження повноважень щодо представництва, не має самостійного юридичного значення сам по собі той факт, що згодом рішення загальних зборів учасників товариства про обрання (призначення) виконавчого органу, згідно з яким виконавчий орган діяв на момент укладення договору, визнане недійсним у судовому порядку.

Вищенаведена позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.03.2017 у справі №760/8121/16-ц і постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №668/13907/13-ц.

Частина третя статті 92 ЦК України містить виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником з перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, в тому числі й повноважень виконавчого органу товариства, загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

Разом з тим обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

Закон не установлює виключного переліку обставин, які свідчать про недобросовісність чи нерозумність дій третьої особи у відносинах з юридичною особою. Тому з огляду на загальні засади здійснення цивільних прав (ст. 12 ЦК України) висновок про добросовісність поведінки третьої особи залежить від того, чи відповідало укладення договору її внутрішній волі, чи бажала третя особа реального настання правових наслідків, обумовлених договором, і чи настали такі наслідки насправді. Таким чином, підлягає оцінці не лише поведінка третьої особи до та в момент укладення оспорюваного договору, але й після його укладення, зокрема необхідно встановити, чи виконала третя особа свої обов`язки за договором, у який спосіб у подальшому третя особа розпорядилася одержаним за оспорюваним договором майном, чи не було залучення третьої особи до участі в укладенні договору формальною дією, спрямованою на подальше відчуження предмета договору з метою протиправного позбавлення юридичної особи права власності на майно.

Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

Суд виходить з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень представника цієї особи, якщо: такі обмеження передбачені законом; про відповідні обмеження було вміщено відомості у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №924/491/17, від 30.04.2020 у справі №925/1147/18, від 12.06.2018 у справі №927/967/17.

Зі змісту договору на комісійне обслуговування слідує, що він підписаний від імені ПАТ Проскурів в.о. генерального директора Літвіним О.Ю., який діє на підставі Статуту.

Судом враховується, що відповідно до пункту 8.71, підпунктів 8.70.8, 8.70.10 статуту ПАТ Проскурів (тут і надалі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вирішення питання про відкликання повноважень Генерального директора і членів Дирекції Товариства, прийняття рішення про відсторонення Генерального директора Товариства від виконання його повноважень та обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження Генерального Директора Товариства, віднесено до виключної компетенції Наглядової ради товариства.

Отже, при підписанні оспорюваного договору на комісійне обслуговування відповідач 1 - ТОВ ФК Центр-Інвест був обізнаний (повинен був знати) зі змістом статуту ПАТ Проскурів, у тому числі в частині компетенції Наглядової ради щодо обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження Генерального директора товариства.

Відповідно, оскільки станом на момент укладення оспоренного договору від 22.03.2019 тимчасово виконуючий обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_4 діяв на підставі чинного на цей момент рішення Наглядової ради від 03.12.2018, прийнятого згідно з повноваженнями, передбаченими пунктом 8.71, підпунктами 8.70.8, 8.70.10 статуту ПАТ Проскурів, у відповідача 1 - ТОВ ФК Центр-Інвест були відсутні підстави вважати в/о генерального директора Лінвіна О.Ю. неуповноваженим представником товариства.

При цьому, сам по собі факт визнання у подальшому недійсним рішення Наглядової ради від 03.12.2018 рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2020 у справі №924/884/19 не має самостійного юридичного значення для визнання недійсним договору на комісійне обслуговування від 22.03.2019 (виходячи з правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.06.2018 у справі №668/13907/13-ц).

Крім того, згідно з відомостями з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.03.2019 ОСОБА_4 був зазначений як керівник товариства з 03.12.2018.

За приписами частин першої, третьої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Судом береться до уваги відсутність станом на момент укладення договору на комісійне обслуговування у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформації про наявність обмежень повноважень в.о. генерального директора ПАТ «Проскурів», що також свідчить про те, що укладаючи договір, відповідач 1 об`єктивно не знав і не міг знати про невідповідність законодавству рішення Наглядової ради від 12.03.2018 про обрання в.о. генерального директора (що було встановлено лише у подальшому рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2020 у справі №924/884/20).

Будь-яких інших доказів того, що відповідач 1 діяв недобросовісно, нерозумно, знав або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не міг не знати про обмеження повноважень щодо представництва іншої сторони договору, позивачем не подано.

З приводу зазначеного судом також враховується, що питання щодо визначення обсягу повноважень виконавчого органу товариства та добросовісність його дій відноситься до внутрішніх корпоративних взаємовідносин юридичної особи та її органу, тому сам лише факт учинення виконавчим органом товариства протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами.

З наведеного суд, за наявності чинного на час укладення оспореного договору рішення Наглядової ради від 12.03.2018 про обрання в.о. генерального директора ПАТ «Проскурів» та відсутність відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про обмеження повноважень такого в.о. генерального директора, не вважає обгрунтованим вимагати від відповідача 1 з`ясовувати процедурні питання щодо часу обрання того чи іншого складу Наглядової ради позивача та впливу змін законодавства, зокрема, Закону України «Про акціонерні товариства», на вказані внутрішні питання діяльності та управління товариства-контрагента.

Враховуючи сукупність вищезазначених обставин, суд доходить висновку про недоведення позивачем підстав, достатніх та необхідних для визнання договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22.03.2019 №БК-4871 недійсним.

Також позивач просить визнати недійсними договори купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019 №4872/4871, №4873/4871, №4874/4871, укладені на підставі договору на комісійне обслуговування від 22.03.2019.

В обґрунтування позовних вимог в цій частині посилається на невідповідність законодавству та положенням статуту товариства договору на комісійне обслуговування від 22.03.2019, про які зазначено вище, а також на відсутність погодження та/або попереднього затвердження (рішення) Дирекцією укладення цих договорів.

Так, посилання позивача на невідповідність законодавству та положенням статуту товариства договору на комісійне обслуговування від 22.03.2019 як на підставу недійсності укладених у подальшому договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019 спростовуються висновками суду, зазначеними вище.

При цьому з приводу доводів позивача про відсутність рішення (погодження) Дирекції на укладення договорів купівлі-продажу цінних паперів судом враховується таке.

Згідно зі ст. 58 Закону України «Про акціонерні товариства» виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов`язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради. Виконавчий орган акціонерного товариства підзвітний загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом. Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) або одноосібним (директор, генеральний директор).

Згідно з п. 8.115.9 статуту ПАТ Проскурів Дирекція товариства приймає рішення щодо вчинення правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом такого правочину, складає до 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної звітності товариства.

З матеріалів справи слідує, що на кінець 2018 року активи ПАТ Проскурів становили 2694560,00 гривень (фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва).

Згідно з договорами купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019 фізичним особам (відповідачам 2-4) відчужено акції ПрАТ Холод, належні ПАТ Проскурів, на суму 9662,25 грн (договір №4872/4871, укладений з ОСОБА_1 ), на суму 7041,25 грн (договір №4873/4871, укладений з ОСОБА_2 ), на суму 8704,75 грн (договір №4874/4871, укладений з ОСОБА_3 ).

Таким чином, вартість акцій, що є предметом зазначених правочинів, не перевищує 10 відсотків вартості активів позивача за даними річної звітності станом на кінець 2018 року та відповідно до п. 8.115.9 статуту товариства рішення про вчинення таких правочинів мало бути прийнятне Дирекцією.

Разом з тим, щодо доводів позивача про саме виключний характер такої компетенції Дирекції, тобто неможливість вирішення цього питання іншими органами товариства, зокрема, Наглядовою радою, суд зазначає таке.

За умовами п. п. 8.100 статуту ПАТ Проскурів дирекція товариства підзвітна Наглядовій раді та організовує виконання її рішень.

Генеральний директор товариства організовує та керує роботою дирекції товариства, здійснює керівництво товариством і має права та повноваження, зокрема, забезпечувати виконання рішень Наглядової ради (пп. 8.118, пп. 8.118.2 статуту).

Відповідні приписи містяться й у Положенні про дирекцію ПАТ Проскурів, в тому числі про те, що Дирекція у своїй діяльності керується як статутом товариства, так і рішеннями, прийнятими Наглядовою радою, а члени Дирекції зобов`язані виконувати рішення, прийняті Наглядовою радою (п. п. 2.1, 2.3, 3.2, 4.1, 4.4).

Отже, враховуючи те, що Наглядова рада товариства є органом, який контролює та регулює діяльність Дирекції (п. 8.56 статуту), зважаючи на відсутність у статуті товариства положень, які би визначали, що прийняття рішення щодо вчинення правочинів з вартістю предмета до 10 відсотків вартості активів товариства, належить до виключної компетенції Дирекції товариства, беручи до уваги наявність обов`язку Дирекції та Генерального директора виконувати (організовувати виконання) рішень Наглядової ради, суд критично оцінює доводи позивача про відсутність її статутних повноважень на прийняття рішення про вчинення відповідних правочинів.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ ФК Центр-Інвест листом (від 18.05.2020) повідомило, що при укладенні комісійного договору ПАТ "Прокурів" було надано завірену ОСОБА_4 копію протоколу №3 Наглядової ради від 14.03.2019.

Виходячи з вищенаведених висновків щодо компетенції Дирекції товариства, суд вважає за необхідне зауважити, що навіть за умови обізнаності відповідачів з п. 8.115.9 статуту товариства, яким передбачено прийняття рішення про вчинення відповідних правочинів Дирекцією, наявність та врахування відповідачем 1 рішення Наглядової ради товариства від 14.03.2019 про укладення оспорених правочинів виключає можливість трактування поведінки та дій відповідачів як недобросовісних і нерозумних.

У контексті зазначеного, надаючи оцінку рішенню Наглядової ради ПАТ «Проскурів», судом враховуються обставини і висновки, викладені в рішенні Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2020 у справі №924/884/10, яке набрало законної сили. Однак припинення повноважень членів Наглядової ради, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства, та як наслідок, неправомірність прийняття нею рішень з інших питань, можуть бути підставою для визнання оспорених договорів недійсним лише, якщо буде встановлено, що самі треті особи діяли недобросовісно і нерозумно. Натомість, враховуючи висвітлені вище вимоги ст. 92 ЦК України, позивачем не доведено недобросовісності та нерозумності дій відповідачів станом на момент укладення оспорених договорів.

Зокрема, звертається увага на укладення оспорених договорів купівлі-продажу цінних паперів на підставі договору на комісійне обслуговування від 22.03.2019, чинність на момент їх укладення рішення Наглядової ради позивача від 03.12.2018 про призначення в.о. генерального директора товариства та рішення Наглядової ради позивача від 14.03.2019 про укладення оспорених правочинів, неочевидність для відповідачів як третіх осіб невідповідності законодавству рішення Наглядової ради позивача від 14.03.2019 (висновок про припинення повноважень членів Наглядової ради викладений в ухваленому згодом рішенні Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2020 у справі №924/884/19).

Разом з тим, судом береться до уваги, що Наглядовою радою, як слідує зі змісту рішення від 14.03.2019, не вирішувалось питання про уповноваження тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_4 на вчинення правочину купівлі-продажу цінних паперів із ОСОБА_1 . Доказів прийняття будь-якого рішення про вчинення цього правочину Загальними зборами чи Дирекцією товариства суду також не надано.

Проте судом також враховується й те, що, як зазначалося вище, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Водночас наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 11.10.2019 у справі №910/13731/18).

Згідно з ч. 1 ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Тобто законодавець не ставить схвалення правочину в обов`язкову залежність від наявності рішень окремих органів управління товариства, оскільки підтвердженням такого схвалення закон визначає вчинені на його виконання дії особи, в інтересах якої його було укладено. Такі дії повинні свідчити про прийняття правочину до виконання.

Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т.ін.) (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.04.2018 у справі №910/9915/17, від 10.04.2018 у справі №910/11079/17).

Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

При цьому, наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №910/18812/17, від 08.07.2019 №910/19776/17, від 04.03.2021 у справі №905/1132/20, Верховного Суду України від 19.08.2014 року у справі № 5013/492/12 та постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 910/11163/17.

З матеріалів справи слідує, що на виконання договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019 позивачем було надано розпорядження від 29.03.2019 на виконання облікової операції, а саме: на переказ пакетів цінних паперів, що є об`єктами договорів, покупцям. За наслідками виконання оспорених договорів підписано акти прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов`язань, як передбачено п. п. 4.1.2, 4.3.2 , 8.1 договорів, а за результатами видання позивачем розпоряджень відбулися зміни на рахунках у цінних паперах позивача та відповідачів 2, 3, 4, (п. 2.7 договорів), що не заперечується сторонами.

Також суд вважає слушними доводи відповідача 3 щодо ініціювання скликання позивачем загальних зборів акціонерів ПрАТ Холод 24.02.2020 як акціонером, що володіє 24,899 відсотків від загальної кількості акцій ПрАТ Холод. При цьому, використовуючи вказану кількість голосів, тобто з урахуванням відчужених цінних паперів відповідно до договорів купівлі-продажу, що оскаржуються, позивачем взято участь у голосуванні під час вирішення питань порядку денного на вказаних загальних зборах.

Тобто позивач самостійно виступив ініціатором загальних зборів акціонерів ПрАТ Холод як акціонер з кількістю акцій ПрАТ Холод в розмірі 24,899 відсотка.

З наведеного слідує, що позивачем вчинено юридично значимі дії, які полягають у використанні своїх корпоративних прав в іншій юридичній особі, не висловлено заперечень щодо правомірності рішень, прийнятих за наслідками використання таких прав та у визначеному обсязі, що у сукупності свідчить про схвалення оспорених правочинів та виключає можливість визнання їх недійсними.

Судом враховується, що при оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення (така ж правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №910/8794/16, від 19.06.2019 у справі №904/9795/16, від 24.02.2021 у справі № 926/2308/19, від 04.03.2021 у справі №905/1132/20).

Схвалення стороною правочину, вчиненого від її імені з перевищенням повноважень або без повноважень (ст. 241 ЦК України), має юридичне значення також для інших заінтересованих осіб, а сторона оспорюваного правочину, дії якої вказують на її волю зберегти дійсність правочину, не може надалі оспорювати правочин з підстав, про які вона знала або повинна була знати при виявленні цієї волі, що випливає із вказаної норми та засад добросовісності, на яких ґрунтується зобов`язання (частина третя статті 509 ЦК України). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі №910/19179/17.

Також судом критично оцінюються твердження позивача про те, що оспорені правочини вчинені всупереч волі товариства, з огляду на положення ч. 1 ст. 92 ЦК України щодо набуття цивільних прав та обов`язків юридичною особою через свої органи.

Враховуючи встановлені судом обставини у їх сукупності, суд доходить висновку про недоведення позивачем належними засобами доказування наявності підстав для визнання договору №БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22 березня 2019 року, договорів купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871, №БВ-4873/4871, №БВ-4874/4871 від 25 березня 2019 року недійсними. З огляду на зазначене позовні вимоги про визнання недійсними оспорених договорів задоволенню не підлягають.

Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Позивачем заявлено позовні вимоги про застосування наслідків недійсності до договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25 березня 2019 року таких як списання переказів з рахунку у цінних паперах відповідачів, 2, 3, 4 та зарахування цінних паперів на рахунок у цінних паперах у депозитарній установі ТОВ Фондова компанія Центр-Інвест на ім`я позивача, однак за обставин, встановлених вище, суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування наслідків недійсності оспорених правочинів, зазначених у позовній заяві.

При цьому з огляду на спеціальні положення ст. 216 ЦК України щодо застосування наслідків недійсності правочину судом критично оцінюються посилання представника відповідача 3 на положення ст. 388 ЦК України, які регулюють питання витребування майна від добросовісного набувача.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст. 86 ГПК України).

Отже, беручи до уваги вищенаведені обставини справи та положення чинного законодавства у сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові публічного акціонерного товариства Проскурів, м. Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю Фондова компанія Центр-Інвест, м. Хмельницький, ОСОБА_1 , с. Райківці Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 , м. Хмельницький, ОСОБА_3 , м. Хмельницький про визнання недійсними договору №БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22 березня 2019 року, договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871 від 25 березня 2019 року, договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4873/4871 від 25 березня 2019 року, договору купівлі-продажу цінних-паперів №БВ-4874/4871 від 25 березня 2019 року, застосування наслідків недійсності до договорів купівлі-продажу цінних паперів відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 21.05.2021.

Суддя В.В. Виноградова

Видрук. 8 прим.: 1 - до справи, 2 позивачу ( АДРЕСА_3 ), 3 ОСОБА_13 ( АДРЕСА_4 ), 4 відповідачу 1 (29013, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109), 5 відповідачу 2 ( АДРЕСА_1 ), 6, 7 відповідачу 3 (29000, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257; АДРЕСА_5 ), 8 відповідачу 4 (29000, м. Хмельницький, вул. Плоска, 10). Всім рек. з пов. про вруч.