РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.05.2021Справа № 910/6173/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СПЛІТ"

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" Міхно Сергія Семеновича

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Бучанський міський відділ державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_9, Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 , ТОВ "Електроприлад", ОСОБА_2 , ТОВ "Автоспецтранс-київського картонно-паперового комбінату", ОСОБА_3 , Інститут органічної хімії Національної академії наук України, ОСОБА_4 ; Тростянецький районний відділ державної виконавчої служби центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_5 , Головне управління пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_6 , Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_7 , ОСОБА_8

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо повернення коштів платникам (ініціаторам переказу).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що, 31 жовтня 2018 року між ним і відповідачем було укладено договір про відступлення (купівлю-продажу) прав вимог, відповідно до якого відповідач відступив позивачу право вимоги до позичальників, які вказані у додатку № 1 до цього Договору. Цього ж дня між сторонами було укладено договір про відступлення права вимоги за договорами застави. Після переходу до позивача права вимоги від позичальників на рахунок відповідача були помилково перераховані грошові кошти в рахунок погашення їхньої заборгованості.

Вказував, що всупереч вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідач не повернув ініціаторам переказу помилково перераховані на його рахунок кошти.

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати дії протиправними та зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" Міхно Сергія Семеновича повернути грошові кошти платникам (ініціаторам переказу), що надійшли на накопичувальний рахунок Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", як помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, а саме:

- повернути ініціатору (платнику) Бучанському міському відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15 987,90 грн. згідно здійснених платежів за кредитним договором № 11-445/07-А від 05.12.2007, позичальник ОСОБА_9 ;

- повернути ініціатору (платнику) Подільському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15 594,84 грн., згідно здійснених платежів за кредитним договором № 16-27/06-А від 05.05.2006, позичальник ОСОБА_1 ;

- повернути ініціатору (платнику) ТОВ "Електроприлад", 341,23 грн., згідно платежу за кредитним договором № "3"_306-05/06-МФ від 13.05.2006, позичальник ОСОБА_2 ;

- повернути ініціатору (платнику) ТОВ "Автоспецтранс-київського картонно-паперового комбінату" 20 648,41 грн., згідно здійснених платежів за кредитним договором № 42-73/08-А від 08.05.2008, позичальник ОСОБА_3 ;

- повернути ініціатору (платнику) Інституту органічної хімії Національної академії наук України, 17 302,52 грн., згідно здійснених платежів за кредитним договором № 08-568/08-А від 24.03.2008, позичальник ОСОБА_4 ;

- повернути ініціатору (платнику) Тростянецькому районному відділу державної виконавчої служби центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 8 451,75 грн., згідно здійснених платежів за кредитним договором № 34-106/07-А від 16.01.2007, позичальник ОСОБА_5 ;

- повернути ініціатору (платнику) Головному управлінню пенсійного фонду України у Київській області 1 513,98 грн., згідно здійснених платежів за кредитним договором № 30-885/08-А від 14.03.2008, позичальник ОСОБА_6 ;

- повернути ініціатору (платнику) Дніпровському районному відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 838,48 грн., згідно здійсненого платежу за кредитним договором № 14-156/07-А від 03.04.2007, позичальник ОСОБА_7 ;

- повернути ініціатору (платнику) ОСОБА_8 10 100 грн., згідно здійснених платежів за кредитним договором № 20-533/08-А-А від 28.08.2008, позичальник ОСОБА_8 .

Ухвалою суду від 10.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження.

Судом встановлено, що відповідач та треті особи належним чином повідомлені про розгляду справи.

15.07.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що ним не були порушені права позивача. Зазначав, що повернення помилково перерахованих коштів від платників (ініціаторів переказу, божників) може здійснюватися виключно за зверненням самих платників.

14.01.2021 позивач подав суду заяву про зміну предмету позову (уточнення позовних вимог), якою просив:

визнати дії протиправними та зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" Міхно Сергія Семеновича повернути грошові кошти платникам (ініціаторам переказу), що надійшли на накопичувальний рахунок Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", як помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, а саме:

- повернути ініціатору (платнику) Бучанському міському відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15 987,90 грн. згідно здійснених платежів за кредитним договором № 11-445/07-А від 05.12.2007, позичальник ОСОБА_9 ;

- повернути ініціатору (платнику) Подільському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 22 189,26 грн., згідно здійснених платежів за кредитним договором № 16-27/06-А від 05.05.2006, позичальник ОСОБА_1 ;

- повернути ініціатору (платнику) ТОВ "Електроприлад", 341,23 грн., згідно платежу за кредитним договором № "3"_306-05/06-МФ від 13.05.2006, позичальник ОСОБА_2 ;

- повернути ініціатору (платнику) ТОВ "Автоспецтранс-київського картонно-паперового комбінату" 22 429,15 грн., згідно здійснених платежів за кредитним договором № 42-73/08-А від 08.05.2008, позичальник ОСОБА_3 ;

- повернути ініціатору (платнику) Інституту органічної хімії Національної академії наук України, 27 910,16 грн., згідно здійснених платежів за кредитним договором № 08-568/08-А від 24.03.2008, позичальник ОСОБА_4 ;

- повернути ініціатору (платнику) Тростянецькому районному відділу державної виконавчої служби центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 12 764,90 грн., згідно здійснених платежів за кредитним договором № 34-106/07-А від 16.01.2007, позичальник ОСОБА_5 ;

- повернути ініціатору (платнику) Головному управлінню пенсійного фонду України у Київській області 1 670,38 грн., згідно здійснених платежів за кредитним договором № 30-885/08-А від 14.03.2008, позичальник ОСОБА_6 ;

- повернути ініціатору (платнику) Дніпровському районному відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 838,48 грн., згідно здійсненого платежу за кредитним договором № 14-156/07-А від 03.04.2007, позичальник ОСОБА_7 ;

- повернути ініціатору (платнику) ОСОБА_8 10 100 грн., згідно здійснених платежів за кредитним договором № 20-533/08-А-А від 28.08.2008, позичальник ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Зі змісту норми вказаної статті вбачається, що змінити підставу або предмет позову позивач може тільки до початку розгляду справи по суті.

Станом на 14.01.2021 року перехід до судового розгляду даної справи по суті не здійснювався.

Суд розглянувши подану позивачем заяву про зміну предмету позову та заслухавши думку сторін, вважає що подана позивачем заява є обґрунтованою, тому приймає її до розгляду.

05.10.2020 від позивача надійшла до суду відповідь на відзив, в якій він проти викладених відповідачем у відзиві обставинах заперечував.

01.03.2021 від Інституту органічної хімії Національної академії наук України до суду надійшов лист про те, що ОСОБА_4 в Інституті органічної хімії не працював і на даний час не працює.

09.03.2021 від Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшов лист, в якому відділ виконавчої служби пояснив, що 27.05.2020 по виконавчому провадженню № 51821734 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження на ТОВ "Глобал Спліт" та стягнуті з боржника кошти з травня 2020 року перераховуються на рахунок нового стягувача.

28.10.2021 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач не погоджувався з викладеними позивачем у запереченнях на відзив обставинах.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за № 612 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 № 230 "Про початок процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит".

23.09.2019 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішенням № 2417 продовжено строки здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" по 17.12.2020.

31 жовтня 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (Відповідач, Банк) та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (Позивач, новий кредитор) було укладено Договір про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги, відповідно до якого Відповідач відступив Позивачу право вимоги до визначених Договором позичальників, які вказані у Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до п. 1 умов Договору, Банк відступає новому Кредитору належні Банку, а Новий Кредитор набуває право вимоги Банку до позичальників та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору.

Згідно п. 3 Договору Банк та Новий кредитор зобов`язані повідомити Боржників про відступлення права вимоги за Основними договорами протягом 5 календарних днів з моменту набрання чинності цим Договором у порядку, передбаченому чинним законодавством, відповідним Основним договором. Сторони погоджуються, що відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України, Новий кредитор несе ризик настання для нього несприятливих обставин у зв`язку із неповідомленням або несвоєчасним/неналежним повідомленням Боржників про відступлення прав вимоги за Основними договорами на підставі цього Договору, у зв`язку із чим виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами на користь Банку, у тому числі надходження на користь Банку грошових коштів в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, до моменту повідомлення відповідного із Боржників про відступлення Прав вимоги на підставі цього Договору вважається належним виконанням відповідним із Боржників зобов`язань за Основними договорами. Новий кредитор також погоджується, що Банк не відповідає перед Новим кредитором, якщо одержані Новим кредитором від Боржників суми за Основними договорами будуть меншими від сум, які очікував отримати від Боржників Новий кредитор при укладенні цього Договору, в тому числі меншими від сум, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, або сплачених Новим кредитором Банку за цим Договором.

Відповідно до п. 7 Договору, Банк не відповідає перед Новим кредитором за невиконання або неналежне виконання Боржниками своїх зобов`язань за Основними договорами.

У пункті 7 Договору Банк та Новий Кредитор встановили, що наявні у Банку документи, що підтверджують Права вимоги до Боржників, передаються Банком Новому кредитору за відповідним актом не пізніше 30 днів із дати укладення цього Договору, а реєстр Прав вимог у електронному вигляді - не пізніше 5 робочих днів з дня підписання цього Договору.

На виконання умов Договору та ст. 517 ЦК України, Банк та Новий Кредитор повідомили боржників, що права вимоги за кредитними договорами, відступлені на користь Нового Кредитора.

12.11.2018 та 31.10.2018 Сторони підписали Акти прийому-передачі, на підставі яких, Банк передав, а Новий Кредитор прийняв права вимоги за договорами.

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією вищевказаного договору, поясненнями сторін.

20.12.2018 Позивачем на адресу Відповідача було надіслано лист-запит № 2052 відносно здійснення боржником ОСОБА_8 платежу у розмірі 10 000 грн. на користь Банку та з проханням повернення вказаного платежу, а також наданням інформації про наявність фактів отримання коштів від інших боржників, право вимоги до яких перейшло від ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 31.10.2018 року.

23.01.2019 Відповідач надіслав позивачу лист від 17.01.2019 р. № 083-3- 205/19, в якому Відповідач посилається на відсутність можливості провести повернення отриманих коштів по боржнику ОСОБА_8 та відсутність можливості повернення отриманих коштів інших боржників, в зв`язку з неузгодженою позицією по даному питанню Відповідача з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, щодо можливості перерахування помилково сплачених коштів первинних кредиторів.

Разом з листом Відповідачем було надіслано перелік позичальників та органів ДВС, які провели такі помилкові перекази, кредитором щодо яких є ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», та суми помилково переказаних коштів станом на 17.01.2019 року.

07.03.2019 адвокат Махмудова О.С., при наданні ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» правничої допомоги, звернулася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з адвокатським запитом за № 31/01/18, в якому були поставлені питання щодо дій, які повинен вчиняти Банк (Відповідач) у разі отримання грошових коштів на погашення відступленої на користь третьої особи заборгованості.

07 березня 2019 року на адресу адвоката Махмудової О.С. надійшла відповідь від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 27- 3834/19 від 27 лютого 2019 року. В якій було зазначено, що ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду повертає ініціатору переказу кошти, що надійшли на кореспондентський рахунок банку для зарахування на поточні рахунки клієнтів банку або для виплати переказів протягом процедури ліквідації до дня відкриття банком накопичувального рахунка в НБУ (крім коштів, призначенням платежу за якими є погашення зобов`язань перед банком). Пункт 2.8. Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку затвердженого рішенням Фонду від 05.07.2012 № 2 передбачає, що Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй Фондом повноважень ліквідатора) зобов`язана повертати ініціаторам переказу коштів їх кошти, що надійшли на накопичувальний рахунок або на кореспондентський рахунок банку протягом процедури його ліквідації, у разі їх помилкового переказу. Пункт 7 Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішення від 24.03.2016 № 388, зазначає, що, у разі продажу майнових прав за кредитами, кошти, що надійшли до банку у якості погашення частини чи всієї заборгованості, зокрема, після укладення договору купівлі-продажу активів (майна) банків та здійснення оплати за таким договором, повертаються позичальнику у порядку та строки, визначені законодавством про переказ коштів. При цьому, в разі надходження таких коштів на накопичувальний рахунок банку, банк зобов`язаний повідомити нового кредитора про їх повернення позичальнику. Отже, після заміни кредитора у зобов`язанні та укладенні відповідного договору і його оплати, Банк повинен повернути позичальнику, в тому числі іншій особі - ініціатору переказу у порядку та строки, визначені законодавством про переказ коштів, що надійшли до Банку у якості погашення частини чи всієї заборгованості за кредитом. Також, Банк зобов`язаний повідомити нового кредитора про повернення коштів позичальнику (ініціатору переказу). Разом з цим ФГВФО повідомив, що Фонд у лютому 2019 року надсилав уповноваженим особам Фонду лист-роз`яснення стосовно виконання неплатоспроможними банками зобов 'язань щодо виконання операцій з виплати грошових коштів.

Позивач звернувся до відповідача з листом № 1702 від 18.03.2019, у якому просив повідомити повний перелік здійсненних на користь Банку платежів (переказів) пов`язаних з погашенням заборгованості (в тому числі стягнення заборгованості) за кредитними договорами, право вимоги за якими було продано (відступлене) на підставі укладеного спірного Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 31 жовтня 2018 року, із зазначенням сум платежів (переказів), ініціаторів переказів (позичальників, поручителів та третіх осіб), після 31 жовтня 2018 року по дату надання відповіді та здійснити повернення таких грошових коштів з повідомленням ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» про дату повернення таких коштів.

08 травня 2019 року на адресу позивача надійшла відповідь від відповідача за № 083-3-2-2131/19 від 26 квітня 2019 року про отримання грошових коштів від позичальників на погашення заборгованості за кредитними договорами, права вимоги за якими відступлено ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» та отримання коштів від органів державної виконавчої служби.

11.05.2019 року Позивачем було надіслано лист до Відповідача та на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з вимогою зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» повернути грошові кошти платникам (ініціаторам переказу), що надійшли на накопичувальний рахунок ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» від боржників.

Листом від 29.06.2019 року № 27-10986/19 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зазначив, що Позивач, як сторона господарсько-правових відносин має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Звертаючись до суду з указаним позовом Позивач посилається на порушення Відповідачем норм Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 1212 Цивільного Кодексу України та Положення «Про виведення неплатоспроможного банку з ринку» затвердженого Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення № 2 від 05.07.20212 року.

Порядок здійснення переказу коштів в Україні регулюється Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правовими актами Національного банку України.

Пунктом 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що помилковий переказ це рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Пунктом 1.32 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що платником є особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що Платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, модо якої здійснюється цей переказ.

Платник має відшкодувати банку або іншій установі - учаснику платіжної системи шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації.

Статтею 1089 Цивільного Кодексу України встановлено, що за платіжним дорученням банк зобов`язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Положення цього параграфа застосовуються також до відносин, пов`язаних із перерахуванням грошових коштів через банк особою, яка не має рахунка у цьому банку, якщо інше не встановлено законом, банківськими правилами або не випливає із суті відносин.

Постановою Правління Національного банку України «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» № 22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Відповідно до п. 3.7 Інструкції Національного Банку України «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті». Реквізит - «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Відповідно до пункту 10 частини першої та пункту 1 частини п`ятої статті 12, а також на виконання пункту 13 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рішенням від 05.07.2012 року № 2 розроблено «Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку» (далі - Положення № 2).

Це Положення регулює відносини, що виникають у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а саме: підготовку, затвердження та реалізацію плану врегулювання, розробленого на основі найменш витратного для Фонду способу виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Відповідно п. 2.6 Положення № 2 Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій(им) особі(ам) Фонду на ліквідацію банку з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема: повертати ініціаторам переказу коштів їх кошти, що надійшли на накопичувальний рахунок або кореспондентський рахунок банку протягом процедури його ліквідації, у разі їх помилкового переказу або в разі, якщо їх перерахування пов`язано з виплатами пенсії, зарплатами державних службовців, поверненням платежів від державних органів (установ, організацій) або соціальними виплатами (лікарняні, декретні тощо), а також повертати покупцю активу(ів) (майна) банку перераховані ним кошти протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення Фондом про скасування результатів відкритих торгів (аукціону) у разі, якщо таким покупцем здійснено оплату за актив(и) (майно) банку до укладення договору купівлі-продажу такого(их) активу(ів) (майна), повертати орендареві майна банку надміру внесену ним плату за користування майном у разі розірвання договору оренди Фондом або уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй Фондом відповідних повноважень).

Положеннями п. 3.4. Положення № 2 встановлено, що на накопичувальний рахунок банку зараховуються кошти такого банку і надходження на його користь. З цього рахунку проводяться розрахунки з кредиторами й оплата витрат на здійснення процедури ліквідації, а також повернення ініціатору переказу коштів відповідно до законодавства про переказ коштів і покупцю активу(ів) майна банку у випадках, визначених цим Положенням.

Проте, ні Положенням № 2, ні Договором, не передбачено повернення Відповідачу, який є Покупцем активу банку, помилково перерахованих коштів, що надійшли від Платників (ініціаторів переказу, боржників, право вимоги по договорам яких, уступлено) відповідно до законодавства про переказ коштів.

З огляду на викладене, повернення помилково перерахованих коштів від Платників (ініціаторів переказу, боржників) може здійснюватися виключно за зверненням Платника (ініціатора платежу) у порядку встановленому вищенаведеними положеннями, а отже вимога Позивача про зобов`язання Відповідача здійснити переказ (повернення) коштів ініціаторам переказів не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки вимогами наведених нормативно-правових актів регулюються правовідносини виключно між Платниками (ініціаторами переказів), Банками та Отримувачем коштів.

При цьому, слід зазначити, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таке зобов`язання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 ЦК, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для пред`явлення вимоги на підставі наведених норм є належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Узагальнюючи викладе, можна дійти висновку про те, що такий спосіб захисту - позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Він також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця - Боржника по Договору, який є ініціатором переказу, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливий шляхом пред`явлення відповідного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають у даному випадку право Платнику (ініціатору переказу) скористатись своїм правом на звернення до Банку, що здійснив переказ коштів та Відповідача із заявою про повернення помилково перерахованих коштів.

При цьому, обґрунтування вимоги Позивача щодо зобов`язання Відповідача переказати кошти Ініціаторам переказу з посиланням на ст. 1212 Цивільного кодексу України є помилковим, оскільки ця норма застосовується до вимог про витребування (повернення), зокрема, безпідставно набутого майна.

За змістом абзацу 2 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, пункту 1 частини статті 16 ЦК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права (визнання наявності або відсутності прав).

Позивач обґрунтовуючи позовну вимогу про визнання права власності на грошові кошти, позивач посилався на статтю 526 ЦК України, відповідно до якої, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Водночас, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16).

Крім того, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом кого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №338/180/17, від 11.09.2018 року у справі № 905/1926 16. та від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

З урахуванням обставин справи щодо помилкового перерахованих Боржниками по Договору, які є ініціаторами переказів коштів на рахунок Відповідача та наведених правових положень, ефективним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах буде стягнення грошових коштів з Боржників по Договору, які підлягають захисту на підставі положень статті 1212 ЦК України, і не потребують додаткового обґрунтування відповідно до положень статті 526 ЦК України, помилково або надмірно сплачені суми підлягають стягненню за позовом власника до Боржників по Договору, які є ініціаторами переказів.

Враховуючи, що судом не встановлено порушення прав позивача відповідачем, то суд дійшов висновку, що позов про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СПЛІТ" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 25.05.2021.

Суддя І.І.Борисенко