ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" травня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/455/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу №916/455/21

За позовом: Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 16; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Пейпа Трейд ЛТД (65070, м.Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, буд. 8; )

про стягнення 68711,03 грн.

Представники сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

Встановив: Позивач Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Пейпа Трейд ЛТД про стягнення 68711,03 грн.

Позовні вимоги Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт направлено на стягнення з відповідача суми заборгованості за Договором №605 від 10.05.2018р. у розмірі 65567,24 грн., пені 1190,23 грн., 3% річних у розмірі 437,00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1516,56 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.02.2021р. позовну заяву Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт від 22.02.2021р. вх. № ГСОО 474/21 залишено без руху. Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт встановлено надати суду докази, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів на належну адресу. Встановлено Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт строк для усунення недоліку позовної заяви не пізніше 5 днів з дня отримання даної ухвали суду. Повідомлено Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

12.03.2021р. позивачем були надані документи, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 25.02.2021р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.03.2021р. прийнято позовну заяву Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт до розгляду та відкрито провадження у справі №916/455/21. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "12" квітня 2021 р. о 11:00. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано учасників справи у підготовче засідання на 12.04.2021р. о 11:00.

08.04.2021р. до суду Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт було подано заяву про проведення розгляду справи без участі позивача.

12.04.2021р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 12.05.2021р. о 12:45.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.04.2021р. повідомлено представників сторін №916/455/21: Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт та Товариство з обмеженою відповідальністю „Пейпа Трейд ЛТД про судове засідання, яке відбудеться "12" травня 2021р. о 12:45.

15.04.2021р. до суду Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт було подано заяву про проведення розгляду справи без участі позивача.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем - відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його адресу ухвали суду, однак кореспонденція суду повернулась без вручення із зазначенням поштовою організацією, що адресат відсутній за вказаною адресою.

У судові засідання представник відповідача не з`являвся, про поважність причин відсутності суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до господарського суду Одеської області від відповідача не надходило.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судове відправлення скеровувалось судом на адресу реєстрації відповідача, а також відсутність жодних клопотань з боку відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

10 травня 2018 року між Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Пейпа Трейд ЛТД (продавець) було укладено Договір поставки №605 (надалі Договір), за умовами якого продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця канцелярські товари, визначені сторонами у специфікаціях (далі товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість на умовах даного Договору.

10.05.2018р. між сторонами було підписано Специфікацію, яка є Додатком №1 до Договору поставки №605 від 10.05.2018р.

Відповідно до п. 1.2. Договору, найменування (асортимент), ціна за одиницю кожного найменування товару, що поставляється на умовах цього Договору визначаються сторонами у специфікаціях, що є додатками до цього Договору та становлять невід`ємну частину цього Договору.

Умовами п. 1.3. Договору визначено, що найменування (асортимент), кількість, ціна за одиницю товару та загально вартість кожної партії товару, що поставляється зазначається сторонами у видаткових накладних на відповідну партію товару.

Відповідно до п. 3.1. Договору, у редакції Додаткової угоди №3 від 19.12.2019р. про внесення змін до Договору поставки №605 від 10.05.2018р., орієнтована загальна сума Договору становить 2083333,33 грн., без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього 2500000,00 грн. Ціна за одиницю кожного найменування товару визначається сторонами у специфікаціях до цього Договору. Остаточна загальна сума Договору складається з суми вартості товару поставленого на умовах цього Договору протягом строку його дії.

Згідно до п. 3.2. Договору, оплата за поставлений товар здійснюється протягом 14 банківських днів з фактичної дати отримання товару покупцем.

Відповідно до п. 4.3. Договору, продавець зобов`язаний здійснити поставку товару на умовах визначених п. 4.1., п. 4.2. цього Договору, протягом 7 календарних днів з дати отримання від покупця замовлення на поставку партії товару, якщо інший строк поставки не визначений покупцем у такому замовленні. У випадку, якщо поставка товару здійснюється через оператора експрес-доставки вантажів, продавець зобов`язаний повідомити покупця про конкретну дату поставки не менш ніж за 1 банківський день.

Позивачем, на виконання умов укладеного Договору, на рахунок відповідача було здійснено предоплату в рахунок замовлень на поставку товарів продавцем на загальну суму 1886105,09 грн.

Між тим, як пояснює позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Пейпа Трейд ЛТД здійснило поставку товарів за укладеним договором лише на суму 1820537,85грн.

У зв`язку з чим, як вказує позивач, загальна сума дебіторської заборгованості продавця за недопоставлений товар складає 65567,24 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 04.12.2020р. позивачем було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю „Пейпа Трейд ЛТД претензію від 03.12.2020р. № 1.1-2-1.9.1/2-2084 з вимогою про сплату заборгованості на загальну суму 65567,24 грн., проте, станом на 20.12.2020р. відповіді отримано позивачем не було.

Відповідно до п. 5.6. Договору, у разі прострочення продавцем строку поставки товару на строк понад 10 днів, покупець має право в односторонньому порядку розірвати Договір та вимагати від продавця сплати штрафних санкцій та відшкодування збитків, спричинених невиконанням продавцем своїх зобов`язань за Договором. Продавець у будь-якому випадку зобов`язаний без окремої вимоги покупця, зі спливом строку визначеного у цьому пункті, повернути покупцеві всю суму грошових коштів сплачений покупцем за не поставлений товар.

Умовами п. 5.4. Договору визначено, що у разі порушення продавцем зобов`язання, передбаченого пп. 4.12.2., п. 5.6. цього Договору, продавець зобов`язаний сплатити покупцю неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів, за кожен день прострочення зобов`язання.

Позовні вимоги Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт направлено на стягнення з відповідача суми заборгованості за Договором №605 від 10.05.2018р. у розмірі 65567,24 грн., пені 1190,23 грн., 3% річних у розмірі 437,00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1516,56 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт, як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю „Пейпа Трейд ЛТД, як продавцем, виникли на підставі укладеного між ними 10 травня 2018 року Договору поставки №605.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „Пейпа Трейд ЛТД, як продавцем, прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки №605 від 10.05.2018р., щодо своєчасного виконання зобов`язання з постачання товару в повному обсязі за умовами укладеного правочину, що підтверджується наявними в матеріалах справи, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 65567,24 грн. боргу - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.6. Договору, у разі прострочення продавцем строку поставки товару на строк понад 10 днів, покупець має право в односторонньому порядку розірвати Договір та вимагати від продавця сплати штрафних санкцій та відшкодування збитків, спричинених невиконанням продавцем своїх зобов`язань за Договором. Продавець у будь-якому випадку зобов`язаний без окремої вимоги покупця, зі спливом строку визначеного у цьому пункті, повернути покупцеві всю суму грошових коштів сплачени[ покупцем за не поставлений товар.

Умовами п. 5.4. Договору визначено, що у разі порушення продавцем зобов`язання, передбаченого пп. 4.12.2., п. 5.6. цього Договору, продавець зобов`язаний сплатити покупцю неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів, за кожен день прострочення зобов`язання.

Приймаючи до уваги, що відповідачем було порушено зобов`язання з повернення грошових коштів за непоставлений товар, позивачем, відповідно до п. 5.4. Договору було здійснено нарахування пені.

Розрахунок пені проведено на суму боргу 65567,00 грн. за період з 30.09.2020р. по 20.12.2020р., борг зі сплати пені становить 1190,23 грн.

Суд, переривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем пені у розмірі 1190,23 грн., вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про стягнення пені - правомірними.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем було здійснено нарахування 3%, розрахунок проведено на суму боргу 65567,00 грн. за період з 30.09.2020р. по 20.12.2020р., борг становить 437,00 грн. та було здійснено нарахування інфляційних втрат, розрахунок проведено на суму боргу 65567,00 грн. за період з жовтня по грудень 2020р., борг становить 1516,56 грн.

Суд, переривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем 3% річних у розмірі 437,00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1516,56 грн., вважає такі розрахунки вірними, а вимоги про стягнення правомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Державного підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2270,00 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Державного підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт задовольнити повінстю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Пейпа Трейд ЛТД (65070, м.Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, буд. 8; ) на користь Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 16; ) суму заборгованості за Договором №605 від 10.05.2018р. у розмірі 65567 (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят сім) грн. 24 коп., пеню у розмірі 1190 (одинадцять тисяч сто дев`яносто) грн. 23 коп., 3% річних у розмірі 437 (чотириста тридцять сім) грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 1516 (одна тисяча п`ятсот шістнадцять) грн. 56 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Повний текст рішення складено 17 травня 2021 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко