ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.05.2021 Справа № 914/648/20

За позовною заявою Франківської окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі

позивача: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства Голден Пересвіт, м. Київ

про стягнення заборгованості, розірвання договору та повернення земельної ділянки

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Полюхович Х.М.

За участю представників:

від прокуратури: Сенів О.П. прокурор;

від позивача: Кузь І.І. - представник;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває позовна заява Франківської окружної прокуратури міста Львова (попереднє найменування - Львівська місцева прокуратура № 3) в інтересах держави в особі Львівської міської ради до Приватного підприємства Голден Пересвіт про стягнення заборгованості, розірвання договору та повернення земельної ділянки.

Хід розгляду справи відображено у відповідних ухвалах суду.

У судовому засіданні 19.05.2021 прокурор просив зупинити провадження у справі до вирішення Верховним Судом справ № 926/14/19 та № 914/1577/19, які призначені на 26.05.2021 та 02.06.2021 або відкласти розгляд такої.

Представник позивача розгляд клопотанння прокурора поклала на розсуд суду.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив.

Слід зазначити, що уся поштова кореспонденція скеровувалась відповідачу на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проте така повернулась на адресу суду із зазначенням причин повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Також суд скеровував ухвали суду і засновнику товариства Івановій І.А., однак така поштова кореспонденція також повернута суду із зазначенням причин повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Отже, суд вчинив усі дії для належного повідомлення відповідача про розгляд цього спору.

Розглянувши клопотання прокурора про зупинення провадження у справі, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки справи № 926/14/19 та № 914/1577/19 призначені до перегляду Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, а не об`єднаною чи Великою Палатою Верховного Суду, як цього вимагають приписи п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України.

Також 31.03.2021 прокурором подано суду додаткові пояснення щодо підстав представництва, до яких долучені листи № 2403-вих-3274 від 19.01.2021, № 2403-вих-6647 від 30.01.2020 та № 4-2201-2009 від 28.01.2020.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1, 4 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно з ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, які не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаних строк з причин, що не залежали від неї.

Однак прокурором при поданні додаткових доказів, долучених до додаткових пояснень щодо підстав представництва від 30.03.2021, не зазначено причин неподання таких доказів при поданні позову.

Згідно з ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що ч. 1 ст. 119 ГПК України передбачено можливість суду поновити пропущений процесуальний строк за заявою учасника справи. Проте прокурором не подано суду заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на подання додаткових доказів, а чинне процесуальне законодавство не наділяє суд правом поновлювати процесуальні строки за власною ініціативою.

Враховуючи приписи ч. 8 ст. 80 та ч. 2 ст. 118 ГПК України, суд не приймає долучені до додаткових пояснень додаткові докази та залишає їх без розгляду.

Надавши оцінку долученим до позову доказам на підтвердження підстав представництва, судом встановлено таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами 3, 5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Позов подано в інтересах держави в особі Львівської міської ради про стягнення заборгованості, розірвання договору та повернення земельної ділянки. Обгрунтовуючи підстави пред`явлення позову в інтересах держави прокурор зазначив, що Львівська міська рада самостійно не здійснила захист порушених прав держави, у тому числі, представницького характеру, щодо звернення до суду із позовом про стягнення виниклої заборгованості.

Згідно з положеннями частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру»).

Тобто прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів Держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси Держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів Держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Проте слід звернути увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі №924/1237/17).

Також у ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» зазначено, що прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

При цьому саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є достатнім для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу 2 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 910/6144/18, від 06.08.2019 у справі № 912/2529/18).

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованго повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах Держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

На виконання цієї норми прокурор до позовної заяви долучив повідомлення № 14.36/04-16-1567ВИХ-20 від 13.03.2020 про звернення до суду, яким повідомив про встановлені підстави для здійснення представництва держави в особі Львівської міської ради шляхом звернення до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Приватного підприємства Голден Пересвіт про стягнення заборгованості, розірвання договору та повернення земельної ділянки.

Відповідно до наявних в матеріалах справи опису вкладення у цінний лист та поштової накладної Львівська місцева прокуратура №3 надіслала зазначене повідомлення Львівській міській раді 13.03.2020 (а.с. 39).

Сама позовна заява підписана, направлена учасникам справи та подана до суду наручно 16.03.2020.

З урахуванням наведеного, як вбачається з дати складання прокурором повідомлення позивачу про подання позову до суду - 13.03.2020, підписання позовної заяви, її скерування сторонам у справі та подання суду - 16.03.2020, суд вважає, що такі строки не відповідають критерію розумності для кваліфікації невжиття заходів щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах як бездіяльність позивача з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Беручи до уваги приписи ч. 4 ст. 236 ГПК України, судом враховано, що аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 918/844/18, від 10.11.2020 у справі №914/782/16.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що Львівська міська рада не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатись до суду з відповідним позовом до Приватного підприємства Голден Пересвіт, а сама по собі обставина незвернення міської ради з позовом протягом певного часового періоду, без фактичного з`ясування правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неможливість виконання позивачем функцій із захисту інтересів держави.

Враховуючи викладене, прокурор у даній справі не довів нездійснення чи неналежне здійснення позивачем захисту інтересів держави як підстав для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду, з метою забезпечення єдності судової практики у питанні застосування положень Господарського процесуального кодексу України у справах за позовами прокурорів, у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначила, що якщо суд встановить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Тому, в таких випадках виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України, згідно з якою суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи залишення позову без розгляду, клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню також не підлягає.

Керуючись ст. 80, 118, 119, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Долучені до додаткових пояснень докази щодо підстав представництва від 30.03.2021, а саме: листи № 2403-вих-3274 від 19.01.2021, № 2403-вих-6647 від 30.01.2020 та № 4-2201-2009 від 28.01.2020 залишити без розгляду.

2. Позовну заяву Франківської окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до відповідача: Приватного підприємства Голден Пересвіт про стягнення заборгованості, розірвання договору та повернення земельної ділянки залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та оскаржується в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 24.05.2021.

Суддя Галамай О.З.