ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2021 Справа № 917/402/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Отюговій О.І., розглянувши справу № 917/402/21

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" вул. Сумська, 39, офіс125, м. Харків, 61022

до відповідача Кременчуцького педагогічного коледжу імені А.С. Макаренка вул. Л. Чайкіної, 33, м. Кременчук, Полтавська область,39613

про стягнення 32 243,89 грн. заборгованості

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області 22.03.2021 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" до відповідача Кременчуцького педагогічного коледжу імені А.С. Макаренка про стягнення 32 243,89 грн. заборгованості.

В обґрунтування позову позивач посилається на нездійснення відповідачем розрахунків за отриманий природний газ у січні 2021 року на підставі акта приймання-передачі №106.

Ухвалою від 23.03.2021 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/402/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи (поштові повідомлення про вручення ухвали наявні у матеріалах справи).

30.03.2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач підтверджує заборгованість перед позивачем відповідно до акту приймання-передачі № 106 в сумі 32 243,89 грн. Також відповідач вказує на те, що згідно з пунктом 5 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги щодо виконання кошторисів доходів і видатків бюджетних установ та організацій установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів і планів асигнувань, тому погашення дано заборгованості перед позивачем можливе на підставі рішення суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

02 березня 2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАГАЗ ПОСТАЧ» "Мегагаз Постач" (позивач, постачальник) та Кременчуцьким педагогічним коледжем імені А.С. Макаренка (відповідач, споживач) було укладено Договір № 03/03 на постачання природного газу (далі - договір), який діяв до 31 грудня 2020 року (арк. с. 7-15)

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник зобов`язався протягом строку дії даного договору постачати споживачеві товар у загальному потоці у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи по предмету: ДК 021:2015, код 09120000-6 - Газове паливо (Природний газ), включно з урахуванням замовлення (бронювання) потужності (надалі - газ) щодо кожного періоду та обсягу постачання газу, а споживач зобов`язався приймати та оплачувати Газ на умовах даного договору.

Пунктом 3.1. договору був визначений річний плановий обсяг постачання газу - 55,000 тис.куб.м.

Відповідно до п. 7.1. договору ціна газу становила 3 525,95 грн. за 1 тис. куб. м, крім того, ПДВ 705,19 грн., всього з ПДВ 4 231,14 грн.

До договору були укладені додаткові угоди № 1 від 16.04.2020 р. ; № 2 від 24.09.2020p.; № 3 від 26.10.2020 p.; № 4 від 29.10.2020 p.; № 5 від 18.11.2020 p.; № 6 від 21.12.2020p.; № 7 від 22.12.2020 p.; № 8 від 31.01.2021 р. (арк. с. 16-23).

Додатковою угодою № 1 від 16.04.2020 р. до договору було внесено зміни до п. 3.1 розділу 3 договору, а саме - зменшено обсяг постачання газу 50,32286 тис.куб.м, та до п. 7.1. договору встановлено ціну 3 878,54 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ - 775,71 грн., разом з ПДВ 4 654,25 грн.

Додатковою угодою № 2 від 24.09.2020 р. до договору внесено зміни до п. 3.1 розділу 3 договору, а саме - зменшено обсяг постачання газу 46,09556 тис.куб.м, та до п. 7.1. договору встановлено ціну 4 266,40 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ - 853,28 грн., разом з ПДВ 5 119,68 грн.

Додатковою угодою № 3 від 26.10.2020 р. до договору внесено зміни до п. 3.1 розділу 3 договору, а саме - зменшено обсяг постачання газу 42,25258 тис.куб.м, та до п. 7.1. договору встановлено ціну 4 693,04 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ - 938,61 грн., разом з ПДВ 5631,65 грн.

Додатковою угодою № 4 від 10.11.2020 р. до договору внесено зміни до п. 3.1 розділу 3 договору, а саме - зменшено обсяг постачання газу 24,4958 тис.куб.м та до п. 7.1. договору внесена зміна та зменшена загальна вартість договору на 100 000,00 грн.

Додатковою угодою № 5 від 18.11.2020 р. до договору внесено зміни до п. 3.1 розділу 3 договору, а саме - зменшено обсяг постачання газу 22,6165 тис.куб.м, та до п. 7.1. договору, яким встановлено ціну 5 162,33 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ - 1 032,47 грн., разом з ПДВ 6 194,80 грн.

Додатковою угодою № 6 від 21.12.2020 р. до договору внесено зміни до п. 3.1 розділу 3 договору, а саме - зменшено обсяг постачання газу 15,44899 тис.куб.м, та до п. 7.1. договору внесена зміна та зменшена загальна вартість договору на 44 401,27 грн. з ПДВ.

Додатковою угодою № 7 від 22.12.2020 р. до договору строк дії договору № 03/03 від 02.03.2020 р. продовжено до 31 березня 2021 р. Також даною угодою встановлено, що загальна вартість товару що буде закуплена в період з 01 січня по 31 березня 2021 року визначається окремою додатковою угодою між сторонами, що не може перевищувати 20% суми договору №03/03 від 02.03.2020 року. Конкретний обсяг послуг, що будуть закуплені в період з 01 січня по 31 березня 2021 року визначається окремою додатковою угодою між сторонами після затвердження кошторису споживача.

Додатковою угодою № 8 від 31.01.2021 p. до договору, а саме п. 3.1 розділу 3 договору, встановлено загальний обсяг постачання природного газу у розмірі 2,59198 тис.куб.м, та п. 7.1. Договору встановлена ціна за 1000,0 куб.м. з 01 січня 2021 у розмірі 5 678,50 крім того ПДВ - 1 135,70 грн., разом з ПДВ 6 814,20 грн. А у відповідності до п.7.2.1. загальна вартість даного договору з 01.01.2021 р. по 31.03.2021 р. становить 17 662,27 грн., разом з ПДВ.

Позивач вказує, що за переданий природний газ до грудня 2020 року включно споживач розрахувався з постачальником в повному обсязі.

У січні 2021 року постачальник передав, а споживач прийняв природний газ в обсязі 2,59198 тис.куб.м на загальну суму 17 662,27 грн., разом з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу № 4 за договором № 03/03 від 02.03.2020 р. (арк. с. 24).

Позивач вказує, що за даний обсяг природного газу відповідач розрахувався в повному обсязі.

У січні 2021 р. за відсутності договору позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 3,66502 тис.куб.м на загальну суму 32 243,89 грн., разом з ПДВ, що підтверджується підписаним між сторонами актом приймання-передачі природного газу №106 (арк. с. 25).

При розрахунку вартості природного газу використано прейскурант НАК "НАФТОГАЗ України" щодо постачання природного газу споживачам, які підпадають під дію спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу: за січень 2021 року ціна природного газу з ПДВ становить 8797,74 грн. (арк. с. 29).

За переданий обсяг природного газу 3,66502 тис.куб.м. у січні 2021 р. в сумі 32 243,89 грн. відповідач не розрахувався .

23 лютого 2021 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога за вих. №182 від 22.02.2021 p. про стягнення заборгованості за актом приймання-передачі №4 в сумі 17 662,27 грн. разом з ПДВ та за актом приймання-передачі №106 в сумі 32 243,89 грн. разом з ПДВ (арк. с. 26-28).

Відповідач лише частково оплатив заборгованість в сумі 17 662,27 грн., разом з ПДВ за актом приймання-передачі № 4.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 32 243,89 грн. заборгованості за поставлений природний газ у січні 2021 року на підставі акта приймання-передачі №106.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копію договору № 03/03 постачання природного газу від 02.03.2020 р.; копію додаткової угоди № 1 від 16.04.2020 р. до Договору № 03/03 постачання природного газу від 02.03.2020 р.; копію додаткової угоди № 2 від 24.09.2020 р. до Договору № 03/03 постачання природного газу від 02.03.2020 р.; копію додаткової угоди № 3 від 26.10.2020 р. до Договору № 03/03 постачання природного газу від 02.03.2020 р.; копію додаткової угоди № 4 від 10.11.2020 р. до Договору № 03/03 постачання природного газу від 02.03.2020 р.; копію додаткової угоди № 5 від 18.11.2020 р. до Договору № 03/03 постачання природного газу від 02.03.2020 р.; копію додаткової угоди № 6 від 21.12.2020 р. до Договору № 03/03 постачання природного газу від 02.03.2020 р.; копію додаткової угоди № 7 від 22.12.2020 р. до Договору № 03/03 постачання природного газу від 02.03.2020 р.; копію Додаткової угоди № 8 від 31.01.2021 р. до Договору № 03/03 постачання природного газу від 02.03.2020 р.; копію акту приймання-передачі природного газу № 4; копію акту приймання-передачі природного газу № 106; копію вимоги про стягнення заборгованості вих. № 182 від 22.02.2021 р. з докази її направлення; прейскурант на природний газ із ресурсів ПАК «Нафтогаз України» щодо постачання природного газу споживачам, які підпадають під дію спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (роздруківка з офіційного сайту); розрахунок заборгованості; копію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань станом на 05.01.2021 р.; копію наказу ТОВ «МЕГАГАЗ ГІОСЇАЧ» № 1 від 01.03.2016 р.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України). При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 202, статті 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 6, 627 ЦК України також визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною (стаття 638 ЦК України).

Згідно приписів статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Водночас відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У розрізі спірних правовідносин, слід також звернути увагу на те, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем заявляється до стягнення з відповідача заборгованість за поставлений природний газ. Враховуючи вищенаведене та зважаючи на правову природу спірних правовідносин суд дійшов висновку, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки газу шляхом укладення договору у спрощений спосіб, а саме шляхом складання та підписання акту приймання-передачі.

Так, згідно приписів статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний сплати продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов`язання починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При розрахунку вартості природного газу позивачем використано прейскурант НАК "НАФТОГАЗ України" щодо постачання природного газу споживачам, які підпадають під дію спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу: за січень 2021 року ціна природного газу з ПДВ становить 8797,74 грн. (арк. с. 29).

Частинами 1, 2 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Підписання відповідачем та скріплення печаткою акту приймання-передачі природного газу №106, який є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», і який відповідає вимогам, зокрема, статті 9 Закону та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

Приймаючи до уваги, що строк оплати отриманого природного газу по вищевказаному акту сторонами визначено не було і такий акт є первинним обліковим документом, який є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий природний газ, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, перебіг строку виконання грошового зобов`язання згідно підписаного відповідачем акту починається з моменту прийняття природного газу або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань та сплати коштів за отриманий природний газ не надав, при цьому у відзиві на позов визнав пред`явлені позивачем позовні вимоги в сумі 32 243,89 грн.

Одночасно, суд зауважує, що позивач як на правові підстави позову, що регулюють спірні правовідносини у справі, посилається на положення глави 83 Цивільного кодексу України. Однак, суд вбачає за необхідне зазначити, що останній помилково застосовує до спірних правовідносин положення глави 83 Цивільного кодексу України, оскільки як встановлено судом сторонами фактично було укладено договір поставки у спрощений спосіб, а тому правовідносини, що виникли між сторонами регулюються відповідними положеннями Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 статті 5 ГПК України передбачено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц та від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

При цьому суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом потрібно керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 наголосила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Враховуючи викладене та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару, шляхом укладення договору поставки у спрощений спосіб.

Отже, положення глави 83 Цивільного кодексу України, на які посилається позивач, не підлягають застосуванню, адже між сторонами виникли договірні правовідносини.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 32 243,89 грн. заборгованості за поставлений природний газ у січні 2021 року на підставі акту приймання-передачі №106 підтверджені документально та нормами матеріального права, визнаються відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Кременчуцького педагогічного коледжу імені А.С. Макаренка (вул. Лізи Чайкіної, 33, м. Кременчук, Полтавська область,39623, ідентифікаційний код 02125496) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (вул. Сумська, 39, офіс125, м. Харків, 61022, ідентифікаційний код 40292876) 32 243,89 грн. заборгованості за поставлений природний газ у січні 2021 року, 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.05.2021 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Тимощенко