РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2021Справа № 910/2565/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Бабич Дмитра Борисовича

до Департаменту комунальної властивості м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

про визнання Договору оренди продовженим.

Представники сторін:

від позивача: Жила А.А., ордер серія КС № 147849;

від відповідача 1: Безсмертна С.І., посвідчення № 302;

від відповідача 2: Кузуб С.П., в порядку самопредставництва.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Бабич Дмитро Борисович звернулась до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Департаменту комунальної властивості м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання Договору оренди продовженим.

Позовні вимоги обґрунтовані продовженням терміну дії Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 2581 від 27.12.2017 до 26.12.2022 на підставі ч. 3 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 125 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 22.03.2021.

15.03.2021 представником відповідача 1 подано відзив на позовну заяву.

15.03.2021 представником відповідача 2 подано відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи без участі учасника справи.

У судове засідання 22.03.2021 представники позивача та відповідача 1 з`явились, представник відповідача 2 не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 19.04.2021, яку занесено до протоколу судового засідання.

30.03.2021 представником позивача подано відповідь на відзив.

07.04.2021 представником відповідача 1 подано заперечення на відповідь на відзив.

У судове засідання 19.04.2021 представники сторін з`явились.

За результатами судового засідання 19.04.2021 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.05.2021, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 17.05.2021 представники сторін з`явились.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідачів проти позову заперечили.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 17.05.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2017 року між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - орендодавець, відповідач 1), Фізичною особою-підприємцем Бабич Дмитром Борисовичем (далі - орендар, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - підприємство) укладено Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 2581 (далі - Договір).

04 листопада 2019 року між орендодавцем, орендарем та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - підприємство-балансоутримувач, відповідач 2) укладено Договір про внесення змін до Договору, відповідно до якого, зокрема в преамбулі, розділах Договору слова: «Публічне акціонерне товариство «Київенерго» замінено словами: «Комунальне підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у відповідних відмінках.

За умовами п. 1.1 Договору орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київради з питань власності від 02.11.2017 № 68 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі - об`єкт), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд. 2-А, літ. «Б» для розміщення пункту доочищення та продажу питної води (27,90 кв.м.) та розміщення перукарні (64,20 кв.м.).

Відповідно до п. 2.1 Договору об`єктом оренди є нежитлові приміщення загальною площею 92,10 кв.м. на 1 та 2 поверхах (прибудова теплового пункту), згідно з викопіюванням з по поверхового плану, що складає невід`ємну частину цього Договору.

Вартість об`єкта згідно із затвердженим висновком про вартість майна станом на 31.10.2017 становить 1 кв.м. 17922,91 грн., всього з ПДВ 1 980 840,00 грн. (п. 2.2 Договору).

Пунктом 2.4 Договору узгоджено, що орендар вступає у строкове платне користування об`єктом у термін, указаний у цьому Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації цього Договору) та акта приймання-передачі об`єкта.

Згідно з п. 3.1 Договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 (зі змінами) та:

- згідно з розрахунком орендної плати, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток 1.1) становить без урахування ПДВ: 119,51 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку травень 2019 року - 11 006,64 грн., починаючи з 01.05.2019 до 3 листопада 2019 року;

- згідно з розрахунком орендної плати, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток 1.2) становить без урахування ПДВ: 59,27 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку травень 2019 року - 5 458,38 грн., починаючи з 04 листопада 2019 року.

Крім того, орендар відшкодовує підприємству-балансоутримувачу щомісячно витрати, що пов`язані з платою податку за користування земельною ділянкою, на якій розташовано об`єкт оренди з ПДВ. Розмір відшкодування витрат, що пов`язані зі сплатою податку за користування земельною ділянкою, змінюється з вимогою підприємства-балансоутримувача в односторонньому порядку у випадку змін розмірів цього податку згідно з чинним законодавством України, про що орендарю повідомляється щомісячно.

Черговість зарахування орендної плати та інших платежів відбувається відповідно до ст. 534 ЦК України.

Якщо Договір укладено на строк, що перевищує три роки, розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку переглядається кожні три роки і доводиться до орендаря листом за підписом уповноваженої особи орендодавця.

За умовами п. 3.9 Договору орендна плата сплачуться орендарем на рахунок підприємства-балансотуримувача - КП «Київтеплоенерго», згідно з банківськими реквізитами, що зазначаються у виставленому рахунку, починаючи з 01.05.2019.

Пунктом 3.10 Договору узгоджено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

Відповідно до п. 3.15 Договору у разі закінчення, припинення (розірвання) цього Договору орендар сплачує плату за фактичне користування об`єктом оренди до дня підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди орендодавцем, орендарем та підприємством-балансотуримувачем або іншими документами, передбаченими законодавством включно:

- у розмірі орендної плати, визначеної договором оренди - протягом місяця після дати закінчення (дострокового розірвання) договору оренди;

- у розмірі подвійної орендної плати, визначеної договором оренди, - починаючи з другого місяця після закінчення (дострокового розірвання) договору оренди.

У відповідності до п. 4.2.2 Договору орендар зобов`язаний використовувати об`єкт відповідно до його призначення та умов цього Договору.

Згідно з п. 4.2.21 Договору з метою приведення розміру орендної плати у відповідність із новими ринковими умовами орендар має надати орендодавцю новий звіт з незалежної оцінки об`єкта:

- за три місці до дати закінчення цього Договору - якщо Договір укладено менше ніж на три роки і орендар бажає продовжити Договір на новий строк, або;

- через три роки після дати попереднього звіту - якщо Договір укладено на три і більше років.

Одночасно із звітом надається заява про продовження Договору на новий строк, якщо нова оцінка здійснюється з метою продовження дії Договору на новий строк.

Порушення орендарем зазначеного у цьому пункті строку надання звіту про незалежну оцінку більше ніж на два місяці є підставою для не продовження Договору на новий строк або для дострокового розірвання Договору. Пропущений строк може бути поновлений на підставі рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності

Відповідно до п. 5.1.1 Договору орендодавець має право проводити необхідний огляд та перевірку виконання орендарем умов цього Договору. В процесі виконання умов цього Договору оренди може бути здійснена фото- або відео фіксація стану та умов використання об`єкта.

Згідно з п. 5.2.1 Договору підприємство-балансоутримувач має право проводити необхідний огляд та перевірку виконання орендарем умов цього Договору. В процесі виконання умов цього Договору оренди може бути здійснена фото- або відео фіксація стану та умов використання об`єкта.

Пунктом 5.3.1 Договору визначено, що орендар має право використовувати об`єкт відповідно до його призначення та умов цього Договору.

У разі закінчення/припинення дії цього Договору або при його розірванні орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт підприємству-балансоутримувачу у стані, не гіршому, ніж в якому перебував об`єкт на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу на період строку дії Договору оренди (п. 7.5 Договору).

У відповідності до п. 8.1 Договору орендар не має права передавати свої зобов`язання за цим Договором передавати об`єкт повністю або частково в користування іншій особі без попередньої письмової згоди орендодавця.

Орендар не має права укладати договори (контракти, угоди), у тому числі про спільну діяльність, пов`язані з будь-яким використанням об`єкта іншою юридичною чи фізичною особою без попереднього дозволу орендодавця.

Порушення цієї умови Договору є підставою для дострокового розірвання цього Договору в установленому порядку.

Згідно з п. 8.3 Договору об`єкт повинен використовуватися орендарем тільки за цільовим призначенням, обумовленим підпунктом 1.1 цього Договору.

Відповідно до п. 8.5 Договору у разі виявлення факту використання об`єкта не за цільовим призначенням Договір може бути розірвано.

Цей Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 27.12.2017 до 25.12.2020. У разі, якщо законом передбачене нотаріальне посвідчення і державна реєстрація, цей Договір є укладеним з моменту державної реєстрації (п. 9.1 Договору).

Пунктом 9.4 Договору сторонами узгоджено, що Договір припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

У п. 9.7 Договору узгоджено, що для продовження дії Договору на новий строк орендар звертається до орендодавця за три місяці до закінчення строку дії цього Договору із заявою про продовження Договору на новий строк. До заяви додається новий звіт з незалежної оцінки об`єкта, як передбачено пунктом 4.2.21 цього Договору.

У разі неотримання орендодавцем заяви орендаря і звіту з незалежної оцінки об`єкта протягом двох місяців з дати закінчення граничного строку для їх надання орендодавець зобов`язаний направити орендарю повідомлення про припинення цього Договору. Зазначене повідомлення повинно бути направлено не пізніше одного місяця після закінчення строку дії Договору.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Зазначені дії оформлюються відповідним Договором, який є невід`ємною цього Договору.

04 грудня 2020 року позивач звернувся до відповідача 1 із Заявою, у якій на підставі ч. 3 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 125 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 03.06.2020, оскільки строк оренди за Договором становить менше п`яти років та жодного разу не продовжувався, просив внести зміни до Договору в частині продовження строку його дії до п`яти років, виклавши Договір у новій редакції, затвердженим, відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), своєю бездіяльністю порушує вимоги Закону України «Про оренду державного майна», який нині діє, та Порядок передачі в оренду державного та комунального майна в частині загального строку дії Договору оренди та його продовження, в зв`язку з чим, просить визнати продовженим Договір на строк до п`яти років з 27.12.2017 по 26.12.2022.

Відповідач 1 в свою чергу, заперечуючи проти позову, зазначає, що 21.09.2020 позивач звернувся із Заявою з проханням про продовження Договору без проведення аукціону, терміном на п`ять років, на яку орендодавцем було видано Наказ «Про деякі питання оренди майна територіальної громади міста Києва» № 5188-ОД від 24.11.2020, яким відмовлено у продовженні Договору, у зв`язку з порушенням умов п. 4.2.2 Договору. Листом № 062/05/14-7238 від 24.11.2020 відповідач 1 повідомив орендаря, що орендодавець прийняв рішення про відмову у продовженні Договору, у зв`язку з порушенням умов Договору. Відповідач 1 зазначає, що 27.02.2020 до орендодавця 1 від відповідача 2 надійшло Звернення № 28АУ/06/1у/1/793 про нецільове використання орендованих приміщень, в якому повідомлялось, що в рамках п. 5.2.1 Договору працівники КП «Київтеплоенерго» проводять необхідний огляд та перевірку виконання орендарем умов Договору, за результатами чого встановлено, що орендовані приміщення фактично частково (1 поверх) використовуються для розміщення торгівельного об`єкту (магазину) з продажу продовольчих товарів та товарів підакцизної групи, а також з`ясовано, що на території об`єкта надає послуги з роздрібної торгівлі стороннє підприємство - ТОВ «Патіс Лтд», що є порушенням п. 8.1 Договору, в зв`язку з чим, відповідач 2 просив ініціювати процедуру розірвання Договору. Листом № 28АУ/06/1у/2183 від 23.06.2020 відповідач 2 повідомив орендодавця, що внаслідок порушення умов Договору, заборгованість позивача станом на 19.06.2020 становить 65 742,14 грн. з ПДВ, а заборгованість за відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою податку за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди - 11 168,42 грн. з ПДВ. Відповідач 2 листом № 28АУ/06/1у/1/4175 від 05.11.2020 надав орендодавцю довідку, якою повідомив, що 17.02.2020 працівниками відповідача 2 (комісійно) здійснено плановий огляд об`єкта оренди, за наслідками чого складено Акт про нецільове використання орендованих приміщень від 17.12.2020, у якому встановлено факт використання орендованих приміщень не за цільовим призначенням.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву, заперечуючи проти позову зазначає, що як вбачається із заяви позивача, останній звернувся до орендодавця, Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про продовження строку Договору оренди до 5 років лише 04.12.2020, чим порушив п. 4.2.21, п. 9.7 Договору, ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 135 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, якими встановлено граничний строк для звернення орендаря до орендодавця із заявою про продовження дії Договору оренди. Відповідач 2 зазначає, що відповідно до вимог Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, у разі прийняття рішення про внесення змін до Договору з метою приведення його строку у відповідність із мінімальним строком оренди, передбаченим Законом, договір оренди викладається в новій редакції згідно з примірним Договором оренди, а отже строк дії Договору не продовжується автоматично. Як зазначає відповідач 2, позивачем разом із заявами про продовження Договору не було надано звітів з незалежної оцінки об`єкта, чим порушено п. 4.2.21 Договору. Відповідач 2 зазначає, що у відповідності до вимог ст. 18, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відповідачем 1 було прийнято рішення про відмову позивачу в продовженні Договору у зв`язку з порушенням його умов в частині непогашення заборгованості з орендної плати та прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 Цивільного кодексу України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642, 643 Цивільного кодексу України.

Частина перша статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що укладений Договір за своєю правовою природою є договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (чинного на час укладення договору оренду).

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 763 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції на дату укладення Договору), цей Закон регулює:

- організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності;

- майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендарями згідно з цим Законом можуть бути господарські товариства, створені членами трудового колективу підприємства, його структурного підрозділу, інші юридичні особи та громадяни України, фізичні та юридичні особи іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства.

Фізична особа, яка бажає укласти договір оренди державного майна з метою використання його для підприємницької діяльності, до укладення договору зобов`язана зареєструватись як суб`єкт підприємницької діяльності.

Особливості оренди майна для здійснення підприємницької та іншої діяльності громадянами та юридичними особами іноземних держав та особами без громадянства визначаються законодавством України.

Ініціатива щодо оренди майна може виходити від фізичних та юридичних осіб, які можуть бути орендарями відповідно до статті 6 цього Закону, пропозиція може надходити від орендодавців, зазначених у статті 5 цього Закону. Орендодавець може оголосити про передачу майна в оренду в порядку, встановленому цим Законом (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про затвердження Положення про Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» N 2383 від 29.12.2012 затверджено Положення про Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Положення).

Відповідно до п. 5.4 Положення департамент відповідно до визначених галузевих повноважень виконує такі завдання у сфері оренди майна:

1) здійснює повноваження орендодавця майна комунальної власності територіальної громади міста Києва у порядку, встановленому Київською міською радою;

2) готує пропозиції щодо передачі в оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Києва у порядку, встановленому Київською міською радою;

3) організовує та забезпечує проведення конкурсів на право оренди нерухомого майна (нежилих будинків, приміщень, споруд);

4) подає пропозиції щодо передачі власникам приватизованих об`єктів в оренду будівель і споруд, приватизація яких заборонена відповідно до законодавства;

5) здійснює контроль за виконанням зобов`язань, передбачених у договорах оренди;

6) здійснює формування реєстру банку даних "Оренда" (інформаційно-комп`ютерна технологія обробки інформації щодо надання в оренду нежилих приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва) щодо ухвалених рішень Київської міської ради та протоколів засідань постійної комісії Київської міської ради з питань власності щодо оренди майна територіальної громади міста Києва;

7) спільно з районними в місті Києві державними адміністраціями та підприємствами, які є орендодавцями майна територіальної громади міста Києва, здійснює формування реєстру банку стосовно укладених договорів оренди, додаткових угод до договорів оренди та договорів суборенди майна територіальної громади міста Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача 1 із Заявою про оренду, яка отримана відповідачем 1 за вх. № 062/9347 від 13.06.2017, у якій заявник просив надати в оренду комунальне майно територіальної громади міста Києва площею 92,1 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-А, літ. Б для розміщення пункту доочищення та продажу питної води терміном на 2 роки 364 дні.

Відповідно до Протоколу № 68 від 02.11.2017 засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності за результатами розгляду звернення Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (КМДА) щодо погодження укладення Договору оренди з єдиним претендентом - ФОП Бабич Д.Б., вул. Тимошенка, 2-а, літ. Б , погоджено питання згідно з п. 14 Додатка № 1 цього протоколу без застосування п. 11 рішення Київради від 21.04.2015 № 415/1280 та доручено орендодавцю здійснити організаційно-правові заходи відповідно до Положення про оренду майна територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київради від 21.04.2015 № 415/1280.

Таким чином, оскільки у Заяві про оренду вх. № 062/9347 від 13.06.2017 позивач просив укласти Договір терміном на 2 роки 364 дні, тобто менший термін, аніж визначений приписами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в редакції на момент укладення Договору, що разом з тим узгоджується з означеними приписами, оскільки саме орендарем запропоновано такий строк, сторонами у п. 9.1 Договору узгоджено, що Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 27.12.2017 до 25.12.2020. У разі, якщо законом передбачене нотаріальне посвідчення і державна реєстрація, цей Договір є укладеним з моменту державної реєстрації.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), своєю бездіяльністю порушує вимоги Закону України «Про оренду державного майна», який нині діє, та Порядок передачі в оренду державного та комунального майна в частині загального строку дії Договору оренди та його продовження, в зв`язку з чим, просить визнати продовженим Договір на строк до п`яти років з 27.12.2017 по 26.12.2022.

Так, згідно з прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03.10.2019, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 лютого 2020 року

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03.10.2019 строк договору оренди не може становити менше п`яти років, крім випадків, визначених Порядком передачі майна в оренду.

Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду (далі - Порядок передачі майна в оренду) визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, та здійснює контроль за її реалізацією.

Особливості передачі в оренду комунального майна, передбачені цим Законом, додатково можуть визначатися рішенням представницьких органів місцевого самоврядування з урахуванням вимог і обмежень, передбачених цим Законом і Порядком передачі майна в оренду (ч. 2 ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03.10.2019)

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оренди державного та комунального майна» N 483 від 03.06.2020 затверджено Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, що додається (далі - Порядок).

Пунктом 53 Порядку визначено, що строк оренди становить п`ять років.

Менш тривалий строк може бути встановлений у таких випадках:

об`єкт оренди пропонується для використання, що має сезонний характер;

об`єкт оренди пропонується для добового або погодинного використання;

об`єкт оренди обліковується на балансах господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави та/або господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких перебувають у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків;

потенційним орендарем заявлено менш тривалий строк.

Більш тривалий строк оренди може бути встановлений у разі визначення такої додаткової умови оренди майна.

Строк оренди визначається під час затвердження умов оренди майна.

Відповідно до п. 125 Порядку не допускається внесення змін до договору оренди з метою збільшення строку дії договору оренди, крім випадків коли договір був укладений на строк, що становить менш як п`ять років, та з моменту укладення не продовжувався, і заява орендаря стосується збільшення строку оренди з метою приведення його у відповідність із визначеним Законом мінімальним строком. Заява орендаря підлягає задоволенню, якщо право власності на об`єкт оренди зареєстровано за державою (відповідною територіальною громадою) у державному реєстрі речових прав станом на дату заяви орендаря або станом на дату закінчення строку, на який був укладений договір. У разі прийняття рішення про внесення змін до договору з метою приведення його строку у відповідність із мінімальним строком оренди, передбаченим Законом, договір оренди викладається в новій редакції згідно з примірним договором оренди, затвердженим відповідно до частини першої статті 16 Закону, але перебіг строку оренди визначається ретроактивно з дати підписання акта приймання-передачі майна за договором, до якого вносяться зміни шляхом викладення його у новій редакції. Якщо це вимагається законом, договір оренди, викладений у новій редакції, підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Однак, відповідно до п. 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03.10.2019 договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

У зв`язку з викладеним, суд зазначає, що статтею 58 Конституції України визначено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 5 Цивільного кодексу України також передбачено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі № 1-7/99 зазначено, що положення ч. 1 ст. 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Суд також враховує, що ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в редакції на момент укладення Договору, містила аналогічні положення щодо мінімального терміну договору оренди, проте передбачала можливість укладення Договору на менший строк, у разі якщо орендар пропонує менший термін, який в даному випадку згідно поданої позивачем Заяви про оренду вх. № 062/9347 від 13.06.2017 і був запропонований, а саме 2 роки 364 дні.

Таким чином, оскільки у Заяві про оренду вх. № 062/9347 від 13.06.2017 позивач просив укласти Договір терміном на 2 роки 364 дні, тобто терміном менше 5 років, що узгоджувалось із приписами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», враховуючи положення ст. 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України, рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99, п. 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03.10.2019, а також те, що підставами позову є саме набрання чинності Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03.10.2019, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

При цьому, оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Оскільки позивачем визначено підставою позову - набрання чинності Законом України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03.10.2019, а не продовження Договору оренди на той самий строк на тих самих умовах в порядку, визначеному п. 9.7 Договору, ст. 18, ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», судом не оцінюються заперечення відповідачів щодо порушенням умов Договору під час його дії та відповідно наявність підстав для відмови у продовженні строку дії Договору на підставі наведених положень Закону та умов Договору.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про закриття провадження в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 727 617,26 грн. та задоволенням позовних вимог в іншій частині, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.05.2021

Суддя О.А. Грєхова