РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.05.2021Справа № 910/4550/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін господарську справу

За позовом Приватного підприємства "Транс Логістик" (52005 смт. Слобожанське, вул. Теплична, 27 С, )

до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, )

про стягнення 93 679,37 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Транс Логістик" звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення 93 679,37 грн. страхового відшкодування по автомобілю "MAN TGM 18/240" за договором добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019 року.

У позовній заяві позивач повідомляє суд про те, що сплатив 2270,00 грн судового збору при зверненні до суду із позовом та попередньо очікує понести 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Всі судові витрати просить покласти на відповідача.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 29.03.2021 відкрив провадження у справі №910/4550/21, вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, визначив сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, ухвалу суду від 29.03.2021 позивач отримав - 09.04.2021.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення №075 ухвала суду від 29.03.2021 отримана відповідачем 07.04.2021.

26.04.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що відмовив у виплаті страхового відшкодування по ДТП, яка сталась 10.09.2020 на підставі пункту 16.1.11 укладеного сторонами договору з огляду на відсутність засвідченого підписом представника відповідача та печаткою товариства акту огляду, що підтверджує факт проведення огляду транспортного засобу. Учасник справи зауважив, що пунктом 9.2.18 договору визначено обов`язок позивача надати страховику - транспортний засіб для огляду при укладенні договору страхування, наслідком невиконання чого відповідно до п.16.1.11 є відмова страховика у виплаті страхового відшкодування; зміст Протоколу розбіжностей до договору страхування свідчить про те, що позивач, як страхувальник, при укладенні договору погодився на такі умови, водночас факт визначення у договорі страхування страхової суми жодним чином не випливає на право страховика на реалізацію п.16.1.11 договору. Враховуючи викладене, відповідач вважав заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просив суд у їх задоволенні відмовити.

07.05.2021 до суду надійшла подана позивачем відповідь на відзив, у якій позивач вказав, що відповідач, підписавши договір добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019 і додаток №28 від 28.01.2020 до нього, здійснив усі необхідні заходи, спрямовані на встановлення страхової суми автомобіля, оскільки зазначив у вказаних документа, що страхова сума транспортного засобу MAN TGM 18.240, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 750 000,00 грн. Викладене, на переконання позивача, підтверджує той факт, що відповідач оглянув вказаний автомобіль і погодився на вказану страхову суму з урахуванням того, що автомобіль 2012 року випуску,крім того, акт огляду автомобіля не є тим документом, що знаходиться у розпорядженні позивача та має надаватись відповідачу при настанні страхового випадку, у т.ч. враховуючи, що у додатку №28 від 28.01.2020 відповідачем було самостійно визначено страхові суми, і не відмовлено в укладенні договору та підписанні цього додатку за відсутності Акту огляду автомобілів. Також позивач вказав, що за період з 16.07.2019 по 08.02.2021 відповідач здійснив погашення по 227 страхових випадках на загальну суму 8 409 647, 68 грн за договором добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019, однак ПП «Транс Логістик» жодного разу не отримувало інформацію про необхідність надати акт огляду транспортного засобу. До того ж п. 11.4.6 укладеного сторонами договору встановлений обов`язок саме відповідача здійснити огляд пошкодженого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи після письмового повідомлення про настання страхового випадку.

Відповідач правом на подачу заперечень на відповідь на відзив не скористався.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності клопотань учасників справи про продовження процесуальних строків, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.07.2019 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (страховик) та ПП «Транс Логістик» (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 (далі - договір).

Згідно з умовами вищевказаного договору, а також додатку № 28 від 28.01.2020 до нього, були застраховані майнові інтереси страхувальника (ПП «Транс Логістик»), пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки MAN TGM 18.240, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску.

Судом встановлено, що вищевказаний автомобіль MAN TGM 18.240, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ПП «Транс Логістик» згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Крім того, у додатку № 28 до договору визначено строк дії цього договору з 31.01.2020 по 30.01.2021.

У п. 3 частини І договору зазначено, що вигодонабувач сторонами договору не визначений.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про страхування» страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що оскільки за погодженням сторін не визначено іншого вигодонабувача, страхове відшкодування за страховим договором № 078999/920/190001043 від 16.07.2019 належить до виплати на користь ПП «Транс Логістик», як власника застрахованого транспортного засобу, який може понести збитки внаслідок його пошкодження.

У розділі 7 частини І договору та п. 4.1 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) встановлено, що застрахованим може бути, зокрема, ризик пошкодження та/або знищення чи втрата визначеного транспортного засобу (ТЗ) внаслідок ДТП (дорожньо-транспортної пригоди).

Відповідно до п. 7.3 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) лімітом відшкодування по КАСКО та/або ДО за кожним ТЗ є страхова сума за кожним ТЗ, зазначена у додатку до договору страхування. Страхова сума є агрегатним лімітом відшкодування страховика по всіх страхових випадках, що відбулись під час дії договору. Договір вважається виконаним і припиняє свою дію з моменту виплати сумарного страхового відшкодування в розмірі, еквівалентному розміру страхової суми за мінусом франшизи по всіх страхових випадках, що сталися за договором. Договір діє до кінця обумовленого в частині І терміну в межах різниці між страховою сумою і розміром виплачених страхових відшкодувань, тобто страхова сума зменшується на розмір виплачених відшкодувань. Страхова сума може бути відновлена до початкового розміру шляхом внесення відповідних змін до договору та сплати додаткового страхового платежу.

Як вбачається з додатку № 28 від 28.01.2020 до договору, сторони погодили страхову суму для транспортного засобу MAN TGM 18.240, д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 750 000,00 грн.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження здійснення відповідачем будь-яких страхових виплат на виконання укладеного сторонами договору страхування № 078999/920/190001043 від 16.07.2019 щодо автомобіля MAN TGM 18.240, д.н.з. НОМЕР_1 .

10.09.2020 по вулиці Київській у місті Вінниця трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки MAN TGM 18.240, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки Dacia Solenza, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2020 по справі № 127/21008/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 340,00 грн.

Судом встановлено, що 14.09.2020 ПП «Транс Логістик» звернулось до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою-повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, яка була зареєстрована в журналі реєстрації за № 57.

За умовами п. 12.5 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) страхувальник повинен здійснювати відновлювальний ремонт пошкодженого ТЗ лише на СТО, що погоджена з страховиком. Сторони домовились, що за цим договором погодженими з страховиком вважаються СТО, на яких відповідно до вимог заводу-виробника ремонтуватимуться застраховані ТЗ після страхових випадків. Дана умова діє тільки для ТЗ, що знаходяться на обслуговування сервісного дилеру MAN, SCANIA.

ПП «Транс Логістик» звернулось до офіційного сервіс-партнера MAN в Україні ТОВ «Аванті Груп» з метою проведення відновлювального ремонту автомобіля марки MAN TGM 18.250, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується рахунком-фактурою № KYV_AVGOK-0008290 ВІД 24.09.2020 на суму 93679,37 грн.

Однак, за стверджуваннями позивача, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не надало жодних зауважень стосовно цього рахунку та не здійснив жодної оплати страхового відшкодування.

Звертаючись до суду з даним позовом, ПП «Транс Логістик» вказувало на порушення ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» обов`язку виплати страхового відшкодування на користь позивача за договором добровільного страхування наземного транспорту від 16.07.2019 № 078999/920/190001043, укладеним між сторонами.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», заперечуючи проти правомірності заявленого позову, послалось на ті ж обставини, що у виплаті страхового відшкодування відмовлено в силу положень п. 16.1.11 такого договору, тобто на відсутність акту огляду ТЗ, складеного на момент укладення договору страхування, що узгодженою сторонами підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність вимог позивача та обґрунтованість заперечень відповідача, суд керувався таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України "Про страхування" встановлено, що:

- страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку;

- страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

За приписами ч. 3 ст. 16 Закону України "Про страхування" договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування (ч. 1 ст. 17 Закону України "Про страхування").

Судом встановлено, що ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" були розроблені та зареєстровані в установленому законом порядку Правила добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), розміщені на офіційному сайті відповідача за посиланням: https://upsk.com.ua/dbs.8.files/upload/file/214_final.pdf.

У п. 1.1 частини ІІ договору зазначено, що цей договір укладено відповідно до чинного законодавства України на умовах "Правила добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)", затверджених Головою правління АТ "УПСК" 31.03.2009 та зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 07.05.2009 за реєстраційним № 0690302 (далі - Правила страхування).

Положеннями п. 11.2.1 частини ІІ договору на страхувальника покладений обов`язок при укладення цього договору надати достовірну інформацію страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну умов експлуатації, зберігання тощо, що може вплинути на ступінь страхового ризику щодо ТЗ, не пізніше 3 робочих днів після виникнення таких факторів.

Відповідно до п. 8.3 Правил страхування при страхуванні ТЗ, перед укладанням, оновленням чи зміною умов Договору страхування Страхувальник зобов`язаний надати Страховику ТЗ та додаткове обладнання для огляду.

Згідно з п. 9.2.18 Правил страхування страхувальник зобов`язаний надати транспортний засіб для огляду, проведення розслідування або експертного дослідження страховику під час укладання договору страхування, після настання страхового випадку, під час або після закінчення відновлювального ремонту, та в інших випадках на вимогу страховика протягом дії договору страхування.

Поряд з наведеним за умовами договору страховику надано право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, зазначених в розділі 16 цього договору та Правилах страхування (п. 11.3.7 частини ІІ договору).

Пунктом 16.1.11 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) передбачено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є відсутність акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування ТЗ.

Обґрунтовуючи необхідність складення акту огляду транспортного засобу на момент укладення договору страхування, відповідач свої доводи фактично зводить до того, що обов`язок надання транспортного засобу для огляду прямо передбачений Правилами страхування та мав бути реалізований при страхуванні транспортного засобу, перед укладенням договору, відсутність акту огляду в силу п.16.1.11 договору є наслідком відмови у виплаті страхового відшкодування, про що був обізнаний позивач при укладенні договору, у т.ч. з Протоколом розбіжностей.

Поряд з наведеним суд вказує, що встановлені ним фактичні обставини справи свідчать про визначення відповідачем, як страховиком, страхової суми для транспортного засобу MAN TGM 18.250, д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 750 000,00 грн і погодження такого розміру страхової суми позивачем, що підтверджується додатком № 28 від 28.01.2020 до договору страхування, підписаним представниками обох сторін та засвідченим їх печатками.

Отже, попри твердження відповідача про невиконання позивачем обов`язку надати автомобіль MAN TGM 18.250, д.н.з. НОМЕР_1 , для огляду та складення відповідного акту під час укладення договору страхування, відповідач все ж визначив страхову суму для вказаного автомобіля. З урахуванням викладеного, суд критично оцінює твердження відповідача про невиконання позивачем вказаного обов`язку.

З урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, суд вважає, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування на користь позивача відсутні.

Положеннями ст. 9 Закону України "Про страхування" визначено, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Судом встановлено, що за умовами частини І договору франшиза за страховим випадком ДТП становить 0,00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті на користь позивача, становить 93679,37 грн.

При цьому суд вказує, що згідно з п. 11.4.6 частини ІІ договору саме на страховика покладений обов`язок протягом 5 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку здійснити огляд пошкодженого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи.

Тому відсутність доказів проведення відповідачем огляду автомобіля марки MAN TGM 18.250, д.н.з. НОМЕР_1 , після його пошкодження у ДТП, що трапилась 10.09.2020, не може стати підставою для невиконання обов`язку виплатити страхове відшкодування позивачу, як власнику вказаного транспортного засобу.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ідентифікаційний код 20602681) на користь Приватного підприємства "Транс Логістик" (52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, селище міського типу Слобожанське, вул. Теплична, буд. 27-С, ідентифікаційний код 34307753) суму страхового відшкодування в розмірі 93679,37 грн (дев`яносто три тисячі шістсот сімдесят дев`ять) 37 коп, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак