УХВАЛА

24.05.2021Справа № 910/2753/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяву Релігійної організації "Релігійна громада Парафія Різдва Христового Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Одеса" про відвід судді Лиськова М.О. від розгляду справи № 910/2753/21

За позовом Релігійної організації "Релігійна громада Парафія Різдва Христового Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Одеса"

до Одеської обласної державної адміністрації

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Релігійна організація "Релігійна громада Парафія Різдва Христового м. Одеси, Одеської та Балтської парафії"

про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій,

Представники: без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Релігійна організація "Релігійна громада Парафія Різдва Христового Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Одеса" (далі-позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою Одеської обласної державної адміністрації (далі-відповідач) про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 (суддя Лиськов М.О.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.04.2021.

20.05.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду надійшла заява Релігійної організації "Релігійна громада Парафія Різдва Христового Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Одеса" про відвід судді Лиськова М.О. від розгляду справи №910/2753/21.

За результатами розгляду заяви Релігійної організації "Релігійна громада Парафія Різдва Христового Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Одеса" про відвід судді Лиськова М.О. суд дійшов висновку про необгрунтованість заявленого відводу, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 заяву передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2021 року, справу № 910/2753/21 для розгляду заяви Релігійної організації "Релігійна громада Парафія Різдва Христового Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Одеса" про відвід судді Лиськова М.О. передано судді Щербакову С.О.

Розглянувши заяву Релігійної організації "Релігійна громада Парафія Різдва Христового Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Одеса" про відвід судді Лиськова М.О. від розгляду справи № 910/2753/21, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені положеннями ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (стаття 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Так, в обґрунтування поданої заяви про відвід позивач вказує, що під час судового засідання, що відбулося 19.05.2021, за переконанням представника позивача судом продемонстровано заінтересованість в результатах розгляду справи, дискримінацію учасників справи за релігійною ознакою, а також порушено гласність судового процесу, що, на думку позивача, є підставою для відводу судді Лиськова М.О. від розгляду справи.

Відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у господарських судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Будь-яка особа має право бути присутньою у відкритому судовому засіданні. Від особи, яка бажає бути присутньою у судовому засіданні, забороняється вимагати будь-які документи, крім документа, що посвідчує особу. Суд може видалити із зали судових засідань осіб, які перешкоджають веденню судового засідання, здійсненню прав або виконанню обов`язків учасників судового процесу або судді, порушують порядок у залі суду. Суд може прийняти рішення про обмеження доступу осіб, які не є учасниками судового процесу, в судове засідання під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", якщо участь в судовому засіданні становитиме загрозу життю чи здоров`ю особи.

Частиною першою статті 43 Господарського процесуального кодексу України вказано, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу Україн, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідивши заяву представника позивача, суд зазначає, що фактично у поданій заяві заявник надає суб`єктивну оцінку процесуальним діям судді, у тому числі, висловлює незгоду з процесуальними рішеннями судді щодо доступу та/або обмеження доступу осіб, які не є учасниками судового процесу в судове засідання, враховуючи що процесуальним законодавством не визначено вирішення заяв/клопотання за обов`язковою участю заявників таких клопотань.

Проте, відповідно до ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження упередженості судді Лиськова М.О. при розгляді справи № 910/2753/21.

З огляду на викладене, наведені у заяві Релігійної організації "Релігійна громада Парафія Різдва Христового Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Одеса" обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, для відводу судді Лиськова М.О. від розгляду справи № 910/2753/21.

Враховуючи наведе вище, обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Лиськова М.О. при розгляді справи № 910/2753/21, судом не встановлено.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви заяві Релігійної організації "Релігійна громада Парафія Різдва Христового Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Одеса" про відвід судді Лиськова М.О. від розгляду справи № 910/2753/21, оскільки наведені заявником доводи в її обґрунтування не можуть бути, в розумінні процесуального закону, підставою для відводу судді від розгляду справи.

Керуючись статтями 35-39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Релігійної організації "Релігійна громада Парафія Різдва Христового Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Одеса" про відвід судді Лиськова М.О. від розгляду справи № 910/2753/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Щербаков С.О.