ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2021 р. Справа№ 927/787/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Дикунської С.Я.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 01.04.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» та Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 (повний текст рішення підписано 14.12.2020)

у справі №927/787/19 (суддя Романенко А.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина»

про стягнення 4 795 454,52грн,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року Акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі - АТ «Укргазвидобування») звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ПОЖМАШИНА» (далі - ТОВ «ПК «ПОЖМАШИНА») про стягнення 4 795 454,52 грн штрафу за постачання товару неналежної якості або некомплектного товару, відповідно до пункту 7.4. договору поставки № УГВ9320/30-18 (закупівля товару за власні кошти) від 17.05.2018.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що протягом гарантійного строку (за період з 12.03.2019 по 24.04.2019) позивачем були виявлені дефекти та невідповідності якості 5 одиниць установок насосних УНПН-160х40, загальною вартістю 23 977 272,60 грн, поставлених відповідачем на підставі договору поставки № УГВ9320/30-18 (закупівля товару за власні кошти) від 17.05.2018. Оскільки, позивачем в межах, встановлених пунктом 6 специфікації від 17.05.2018 № 1 (гарантія на товар), було повідомлено відповідача про невідповідність критеріям якості 5 одиниць поставленого товару загальною вартістю 23 977 272,60 грн; пунктом 7.3 договору сторонами погоджено дії при можливому виявленні дефектів або невідповідності якості товару під час гарантійного строку; будь-які інші чи додаткові умови дотримання гарантійних зобов'язань постачальником у договорі відсутні; відповідач відмовився усувати дефекти поставленого товару або замінити неякісний товар на товар належної якості, а тому зазначені обставини є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої пунктом 7.4 договору у вигляді стягнення штрафу у розмірі 20 % від вартості товару неналежної якості, що становить 4 795 454,52 грн (23 977 272,60 х 20 %).

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач проти позову заперечував з підстав того, що у разі виявлення дефектів або невідповідності якості товару протягом гарантійного строку позивач повинен був діяти згідно із паспортом на поставлений товар - Установка насосна пересувна нафтогазопромислова УНПН-160х40 з робочим тиском 40 МПа, 32 МПа, 24 МПа, 19 МПа, а саме - не пізніше 3 днів з моменту виявлення дефекту подати повідомлення або телеграму про виклик представника відповідача в організацію, що експлуатує виріб для визначення причин дефекту, участі в складанні акта-рекламації та усунення дефекту.

Рух справи

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2020, в позові відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що під час експлуатації поставленого товару - УНПН-160x40 позивачем було порушено приписи пунктів 11.1.2, 11.1.3, 11.1.4 розділу 11 паспорту «Установка насосна пересувна нафтогазопромислова УНПН-160х40 з робочим тиском 40 МПа, 32 МПа, 24 МПа, 19 МПа» УНПН-00-00-00ПС; не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують факт постачання відповідачем товару неналежної якості - 5 одиниць автомобілів спеціалізованих - установок насосних УНПН-160х40; належним чином не доведено невідповідність якості поставленого товару та дефектів протягом гарантійного строку, а також не надано документів, які підтверджують обґрунтованість розрахунку штрафу у розмірі 4 795 454,52 грн за постачання товару неналежної якості або некомплектного товару і не доведено наявність всіх умов для покладання на відповідача відповідальності у вигляді такого стягнення.

Постановою Верховного Суду від 30.09.2020 постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2020 у справі №927/787/19 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції містить наступні висновки:

- колегія суддів погоджується з доводами касаційної скарги про застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові положень частини 6 статті 269 ГК України та статті 679 ЦК України без урахування висновку щодо застосування наведених норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18 щодо необхідності доведення постачальником причин виявлених недоліків поставленого ним товару;

- натомість суди попередніх інстанцій не врахували наведеного висновку суду касаційної інстанції та помилково виходили з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують факт постачання відповідачем товару неналежної якості - 5 одиниць автомобілів спеціалізованих - установок насосних УНПН-160х40; а також належним чином не доведено невідповідність якості поставленого товару та дефектів протягом гарантійного строку, тоді як надавати протилежні докази та доводити, що дефекти поставленого товару виникли не з його вини і у нього відсутній обов'язок сплачувати передбачений пунктом 7.4 договору штраф, повинен був саме відповідач;

- суди не встановили обставини, що мають суттєве значення, не дослідили належним чином зібрані у справі докази та не врахували висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18; отже, судові рішення про відмову у задоволенні позову є передчасними;

- водночас судами враховано позицію Верховного Суду, наведену в зазначеній постанові в частині висновку про те, що Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затверджена постановою Держарбітражу від 25.04.1966 № П-7, застосовується, коли дефекти виникли при прийманні продукції виробничо-технічного призначення, а не в процесі експлуатації продукції, на яку надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації);

- місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, врахувати висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18, встановити причини виникнення дефектів поставленого відповідачем товару, у повній мірі дослідити всі зібрані у справі докази та надати належну правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і залежно від встановленого прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарським судом Чернігівської області від 07.12.2020 у справі № 927/787/19 позов задоволено частково:

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування 959 090,90 грн штрафу, 71 931,82 грн судового збору за подачу позовної заяви, 107 897,73 грн судового збору за подачу апеляційної скарги та 143 863,64 грн судового збору за подачу касаційної скарги;

- в іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

- відповідачем (який є водночас постачальником та виробником товару) не доведено на підставі належних та допустимих доказів виникнення дефектів Товару протягом гарантійного строку його експлуатації внаслідок порушення позивачем правил зберігання або експлуатації УНПН-160х40 з державними номерами: АА6529ТР, АА6534ТР, АА6536ТР, АА6538ТР, АА6539ТР;

- матеріалами справи підтверджено, що товар, поставлений за договором №УГВ9320/30-18 від 17.05.2018, мав дефекти, про що в тому числі свідчать фактичні дії відповідача з його гарантійного ремонту (за рахунок заміни конструктивних вузлів установок);

- наведене свідчить про наявність достатніх підстав для застування до спірних правовідносин сторін приписів п.7.4. Договору щодо нарахування штрафу;

- позивачем правомірно нараховано відповідачу неустойку (штраф) за постачання Товару неналежної якості в розмірі 20% від загальної вартості п'яти дефектних одиниць установок насосних УНПН-160х40 на суму 4795454,52грн (23977272,60 грн. х 20%);

- враховуючи, що відповідач у даній справі в добровільному порядку усунув виявлені дефекти товару (за рахунок ремонту та заміни складових запчастин обладнання), приймаючи до уваги компенсаторний характер штрафних санкцій в господарському процесі та відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження заподіяння позивачу збитків внаслідок виявлених дефектів такого товару, з огляду та те, що на момент вирішення спору відремонтоване обладнання продовжує експлуатуватися позивачем, суд першої інстанції на підставі ст. 233 Господарського кодексу України, ст. 551 ч. 3 Цивільного кодексу України, дійшов висновку про можливе зменшення суми нарахованої до сплати відповідачу неустойки (штрафу) на 80%, присудивши до стягнення 959 090,90грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» 30.12.2020 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 у справі №927/787/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вирішити питання щодо розподілу судового збору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Скаржник у апеляційній скарзі вказував про те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення безпідставно не було враховано доводи про те, що:

- при передачі товару позивачу не було виявлено у встановленому порядку факту неякісності Товару, оскільки між сторонами були підписані видаткові накладні, що свідчить про якісність товару та його належну комплектацію;

- позивачем порушено вимоги розділу 11 «Відомості про рекламації» Паспорта УНПН-00-00-00 ПС «Установка насосна пересувна нафтогазопромислова УНПН-160х40 з робочим тиском 40 Мпа, 32 Мпа, 24 МПА»;

- позивачем не виконано зобов'язання спільно з представником відповідача щодо з'ясування причин дефекту, якщо такий був і в разі вини відповідача підписати акт-рекламацію;

- на виконання наказу Міністерства промислової політики України від 29.12.2004 № 721 «Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів», відповідачем при передачі позивачу УНПН-160х40 були надані усі обов'язкові експлуатаційні та гарантійні документи;

- відповідач не заперечує проти отримання від позивача листів стосовно несправності Товару, проте, вказані листи були направлені позивачем відповідачу без актів технічного обстеження та дефектних актів, а вказані акти були складені та підписані виключно представниками позивача, у зв'язку з чим не можуть бути належними доказами в підтвердження невідповідності товару або дефекту, оскільки їх складання має відбуватися за участю обох сторін договору, і відповідач має бути повідомлений про складання таких актів в порядку, обумовленому п. 18 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу № П-7 від 25.04.1966;

- позивачем не надано доказів в підтвердження того, що недоліки товару виникли до передання товару позивачу або з причин, які існували до цього моменту;

- в силу приписів ст. 269 Господарського кодексу України, відповідач за власний рахунок усував виявлені недоліки та виконував зобов'язання по гарантійному обслуговуванню, оскільки позивачем не здійснювалось підписання актів огляду та дефектні акти складені лише представниками позивача;

- при вирішенні спору підлягає врахуванню правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18;

- пунктом 7.3 Договору поставки № УГВ9320/30-18 від 17.05.2018 визначено строк виконання постачальником зобов'язання щодо усунення дефекту товару або заміни неякісного товару на товар належної якості під час гарантійного терміну, а не порядок встановлення покупцем дефекту або невідповідності якості товару та відповідно повідомлення про це постачальника;

- у разі виявлення дефектів або невідповідності якості товару протягом гарантійного строку покупець (позивач) повинен діяти згідно з Паспортом поставленого товару - «Установка насосна пересувна нафтогазопромислова УНПН-160х40 з робочим тиском 40 Мпа, 32 Мпа, 24 МПА, 19 Мпа», який є його невід'ємною частиною, проте, позивачем не було вчинено дій, які обумовлені вказаним паспортом;

- наявні в матеріалах справи акти технічного обстеження від 12.03.2019, 27.03.2019, 16.04.2019 та дефектні акти від 21.03.2019, 16.04.2019, 25.04.2019, складені за участю позивача, в односторонньому порядку, без участі представника відповідача , не містять відомостей про те, що зазначені позивачем дефекти виникли під час експлуатації в період гарантійного терміну, а тому не можуть бути належним доказом невідповідності якості товару або дефекту згідно з Паспортом поставленого товару - «Установка насосна пересувна нафтогазопромислова УНПН-160х40 з робочим тиском 40 Мпа, 32 Мпа, 24 МПА, 19 Мпа»;

- відповідач при відвідуванні філії позивача з метою обстеження поставленого товару встановив різницю у напрацюванні мотообладнання за фактом, а також порушення вимог Паспорту «Установка насосна пересувна нафтогазопромислова УНПН-160х40 з робочим тиском 40 Мпа, 32 Мпа, 24 МПА, 19 Мпа», а тому зробив висновок про визнання установок придатними до використання і подальшу відмову від виконання гарантійного ремонту та їх сервісного обслуговування;

- при проведенні огляду також встановлено порушення вимог експлуатаційної документації, при проведенні обстеження складені акти обстеження від 15.05.2019, якими зафіксовано втручання позивача в установки, що було зафіксовано відповідачем у актах обстеження, які позивач відмовився підписувати без будь-якої аргументації;

- відповідачем було доведено, що позивач втручався та самовільно розбирав установки , які перебували на гарантії, викладені в актах обстеження від 15.05.2019;

Короткий зміст відзиву Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина»

01.02.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача у встановлений судом апеляційної інстанції строк надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина», який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина», позивач посилався на те, що:

- дотримання позивачем встановленого договором порядку щодо повідомлення відповідача про виявлені недоліки (дефекти) товару під час гарантійного строку підтверджується матеріалами справи (листи від 12.03.2019 № 41-01/1-431, від 25.03.2019 № 41-01/4-523, від 28.03.2019 № 41-563, від 19.04.2019 № 41-697, від 24.04.2019 № 41-01/4-732);

- доводи відповідача про необхідність дотримання покупцем положень Інструкції № П-7 та обов'язок останнього доводити недоліки товару, що виявлені упродовж гарантійного строку - є помилковими;

- у пункті 7.3 Договору сторонами визначено погоджено спеціальний порядок дій позивача при виявленні недоліків товару упродовж гарантійного строку, а саме: повідомлення відповідача, як постачальника, про недоліки (дефекти), у відповідь на що останній повинен усунути такі недоліки упродовж 20 днів від дня повідомлення; при цьому. даний порядок не передбачає обов'язку позивача, як покупця, дотримуватись положень паспорту на товар при повідомленні про виявлені недоліки;

- відповідач не надав жодного належного та достатнього доказу, що вихід з ладу обладнання під час дії гарантійного строку сталося внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили, а отже за приписами ч. 2 ст. 679 Цивільного кодексу саме відповідач, як постачальник товару, повинен нести відповідальність за його вихід з ладу у розмірі, встановленому договором та законом;

- в підтвердження виявлення дефектів товару упродовж гарантійного терміну та визнання, що це саме гарантійний випадок, є факт прийняття відповідачем від позивача окремих комплектуючих вузлів товару для ремонту або заміни згідно гарантійних зобов'язань, що було оформлено відповідними актами від 06.06.2019 та від 07.06.2019;

- усунення недоліків відповідачем, які були зафіксовані у березні - квітні 2019 року було здійснено лише у грудні 2019 року, тобто із значним зволіканням;

- отже, факт наявності дефектів у 5 одиницях поставленого товару - є документально підтвердженим, що є підставою для застосування штрафу, обумовленого п. 7.4 договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укргазвидобування» та узагальнення її доводів

Крім того, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Укргазвидобування», також звернулося 30.12.2020 до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 у справі №927/787/19 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вирішити питання щодо розподілу судового збору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Скаржник у апеляційній скарзі вказував про те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення про зменшення розміру штрафних санкцій на 80% допустив неправильне застосування ст. 233 Господарського кодексу України. При цьому,скаржник посилався на те, що розмір штрафу, передбачений Договором, був узгоджений сторонами під час його підписання і постачальник усвідомлював настання ризиків зі сплати штрафу у вказаному розмірі, який обгрунтовано заявлено до стягнення в сумі 4 795 454,52 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 у справі №927/787/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Шаптала Є.Ю., Тарасенко К.В.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 відкрито апеляційні провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» та Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020, об'єднано в одне апеляційне провадження вказані апеляційні скарги, розгляд справи призначено на 18.02.2021.

У зв'язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.02.2021 у справі №927/787/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 справу №927/787/19 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» та Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Дикунська С.Я., розгляд справи призначено на 01.04.2021.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 01.04.2021 з'явились представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» та Акціонерного товариства «Укргазвидобування», які надали пояснення по суті спору та апеляційних скарг, зокрема:

- представник позивача - Акціонерного товариства «Укргазвидобування»: підтримав доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укргазвидобування», проти доводів апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» - заперечував;

- представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина»: підтримав доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина», проти доводів апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укргазвидобування» - заперечував.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується матеріалами справи, 17.05.2018 між відповідачем - ТОВ «ПК «ПОЖМАШИНА», як постачальником, та позивачем - ПАТ «Укргазвидобування», як покупцем, укладено договір поставки № УГВ9320/30-18 (закупівля товару за власні кошти), за умовами якого постачальник зобов'язався поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід'ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість договору вказується у специфікації (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пункту 2.2 договору, постачальник гарантує якість і надійність товару, що постачається протягом гарантійного строку. Гарантійний строк товару не можу бути меншим від гарантійного строку заводу-виробника. Гарантійний строк на товару встановлюється в специфікації до цього договору.

Вартість товару указується в специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ (для резидента) або в іноземній валюті (для нерезидента). Загальна ціна договору визначається загальною вартістю товару, указаного в специфікації до цього договору (пункти 3.1, 3.2 договору).

Згідно з пунктом 5.3 договору датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акта приймання-передачі товару або видаткової накладної.

Матеріалами справи підтверджується підписання та скріплення печатками сторін специфікації від 17.05.2018 № 1 на поставку товару - автомобілів спеціалізованих - установка насосна пересувна нафтогазопромислова УНПН-160х40 на шасі КпАЗ-6322 у кількості 11 шт, загальною вартістю 52 749 999,72 грн з ПДВ.

Пунктом 6 специфікації від 17.05.2018 № 1 передбачено гарантію на товар, строк якої складає: на шасі не менше ніж 12 місяців з дати введення в експлуатацію або 50 000 км пробігу; на установку не менше ніж 18 місяців з дати введення в експлуатацію або 900 відпрацьованих годин.

В матеріалах справи наявні видаткові накладні, згідно яких відповідачем було поставлено, а позивачем прийнято товар по договору, а саме:

- за видатковою накладною № УП-00526 від 17.10.2018 поставлено установки насосні пересувні нафтогазопромислові УНПН-160х40: заводський номер Y69UNPN00J9C98009, номер шасі - Y7A6118HEJ0820944, номер двигуна - 1618СО39122, сума з ПДВ - 4 795 454,52 грн.; заводський номер Y69UNPN00Н9C98010, номер шасі - Y7A6118HEJ0820963, номер двигуна - 1618ВО17540, сума з ПДВ - 4 795 454,52 грн.; заводський номер Y69UNPN00Н9C98011, номер шасі - Y7A6118HEJ0820946, номер двигуна - 1618ВО18778, сума з ПДВ - 4 795 454,52 грн.;

- за видатковою накладною № УП-00552 від 29.10.2018 поставлено установку насосну пересувну нафтогазопромислову УНПН-160х40: заводський номер Y69UNPN00Н9C98012, номер шасі - Y7A6118HEJ0820972, номер двигуна - 1618G052954, сума з ПДВ - 4 795 454,52 грн.;

- за видатковою накладною № УП-00559 від 02/11/2018 поставлено установку насосну пересувну нафтогазопромислову УНПН-160х40: заводський номер Y69UNPN00J9C98013, номер шасі - Y7A6118HEJ0820973, номер двигуна - 1618D052953, сума з ПДВ - 4 795 454,52 грн.;

- за видатковою накладною № УП-00440 від 01.10.2018 поставлено установки насосні пересувні нафтогазопромислові УНПН-160х40: заводський номер Y69UNPN00J9C98006, номер шасі - Y7A6118HEJ0820917, номер двигуна - 1618BО17546, сума з ПДВ - 4 795 454,52 грн.; заводський номер Y69UNPN00Н9C98007, номер шасі - Y7A6118HEJ0820919, номер двигуна - 1618ВО18068, сума з ПДВ - 4 795 454,52 грн.; заводський номер Y69UNPN00J9C98008, номер шасі - Y7A6118HEJ0820921, номер двигуна - 1618CО39114, сума з ПДВ - 4 795 454,52 грн.

Крім того, відповідачем до матеріалів справи було долучено Паспорт установки насосної пересувної нафтогазопромислової УНПН-160х40 з робочим тиском 40 Мпа, 32 Мпа, 24 МПА, 19 Мпа, який згідно з пунктом 5.6 Договору є додатком відповідного обладнання, в якому зокрема, у розділі 11 «Відомості про рекламації» визначено порядок пред'явлення рекламацій, а саме:

- п. 11.1.1: Акт - рекламація складається при некомплектній поставці виробу; поломці, руйнуванні, передчасному зносі або порушенні працездатності окремих деталей, складальних одиниць і механізмів, що сталися протягом гарантійного терміну;

- п. 11.1.2: споживач не пізніше 3 днів з моменту виявлення дефекту повинен подати повідомлення або телеграму про виклик представника підприємства - виробника в організацію, що експлуатує виріб для визнання причин дефекту, участі у складанні акту - рекламації та усунення дефекту;

- п. 11.1.3: у повідомленні про виклик представника підприємства - виробника необхідно вказати адресу , куди повинен прибути представник і термі його прибуття з урахуванням часу проїзду в організацію, що експлуатує виріб;

- п. 11.1.4; розбирання складальної одиниці, на яку оформлено повідомлення про рекламацію до прибуття представника підприємства - виробника - не допускається;

- п. 11.1.5: претензії по складальним одиницям, механізмам і приладам, з яких протягом гарантійного терміну не повинні зніматися заводські пломби, підприємством - виробником не приймаються, якщо ці пломби зняті;

- п. 11.1.6:у випадку, коли підприємство - виробник не вважає за необхідне взяти безпосередню участь в складанні акта - рекламації , він в строк не більше 3 днів після отримання повідомлення про виклик, повідомляє споживачеві про свою згоду на складання акту - рекламації в односторонньому порядку з участю представника незацікавленої організації;

- 11.1.7: представник підприємства - виробника , після прибуття в організацію, що експлуатує виріб, зобов'язаний спільно з її представником з'ясувати причини виникнення виявленого дефекту і в разі вини підприємства - виробника підписати акт - рекламацію; про складання акта - рекламації робиться запис в паспорті;

- 11.1.8: у разі розбіжності думок про причини виникнення дефектів, представник підприємства - виробника зобов'язаний підписати акт-рекламацію, виклавши в ній свою особливу думку; у цьому разі спожива прикладає до акту рекламації свої пояснення по суті своєї незгоди представника підприємства - виробника;

- 11.1.9: при неможливості встановити причину дефекту і винну сторону, дефектні деталі та складальні одиниці на вимогу представника підприємства виробника можуть бути відправлені на підприємство - виробник для дослідження і визначення причин дефекту і винної сторони;

- 11.1.10: акт - рекламація складається за встановленою формою з обов'язковим заповненням усіх граф ; на всі питання акту повинні бути надані короткі, але чіткі відповіді;

- 11.1.11: загальний термін складання акту - рекламації не повинен перевищувати 30 діб з моменту виявлення дефекту, що враховується при обчисленні строку позовної давності;

- 11.1.14: рекламація не підлягає задоволенню у випадках, зокрема, проведення ремонту механізмів і складальних одиниць до пред'явлення підприємству - виробнику; зняття або порушення цілісності пломб , встановлених підприємством - виробником на період гарантійного терміну.

Наказом АТ «Укргазвидобування» в особі філії «УГВ-Сервіс» від 10.12.2018 №358 «Про введення в експлуатацію транспортних засобів» введено в експлуатацію 9 одиниць спеціалізованих вантажних платформ УНПН-160х40 (установка насосна пересувна нафтогазопромислова) на шасі КпАЗ-63221 2018 р.в. реєстраційні номери АА 6534 ТР, АА 6536 ТР, АА 6537 ТР, АА 6538 ТР, АА 6539 ТР, АА 6541 ТР, АА 6529 ТР, АА 6531 ТР, АА 6532 ТР.

Згідно з пунктом 7.3 договору, якщо протягом гарантійного строку будуть виявлені дефекти або невідповідність якості товару, обумовленої договором, постачальник зобов'язаний за свій рахунок усунути дефекти товару за його місцезнаходженням або змінити неякісний товар на товар належної якості в узгодженні сторонами строки, але не пізніше 20 календарних днів з дня отримання повідомлення від вантажоотримувача чи покупця про дефекти або невідповідність якості товару.

Як зазначає позивач, протягом гарантійного строку, передбаченого пунктом 6 специфікації від 17.05.2018 № 1, за період з 12.03.2019 по 24.04.2019, позивачем були виявлені дефекти та невідповідність якості 5 одиниць поставленого товару - установок насосних УНПН-160х40, загальною вартістю 23 977 272,60 грн реєстраційні номери АА 6534 ТР, АА 6536 ТР, АА 6538 ТР, АА 6539 ТР, АА 6529 ТР, про що було повідомлено відповідача у відповідності з умовами пункту 7.3 договору, а саме:

- 12.03.2019 позивач направив відповідачу лист № 41-01/4-431 «Щодо несправності редуктора насоса УНПН 160*40» про те, що під час експлуатації УНПН 160*40 (держ. номер АА 6529 ТР) мала місце аварійна зупинка насоса 9Т, в результаті технічного огляду виявлено заклинювання редуктора насоса 9Т. До вказаного листа позивачем надано акт технічного обстеження від 12.03.2019;

-25.03.2019 позивач направив відповідачу лист № 41-01/4-523 «Щодо несправності розподільчої коробки УНПН 160*40» про те, що при плановому технічному обслуговуванні УНПН 160*40 (держ. номер АА 6534 ТР) було виявлено на внутрішній поверхні пробки зливного отвору розподільчої коробки металічні елементи, схожі на частини зруйнованого сепаратора підшипника. До вказаного листа позивачем надано дефектний акт від 21.03.2019;

-28.03.2019 позивач направив відповідачу лист № 41-563 «Щодо несправності редуктора насоса НПЦ-32 УНПН 160*40» про те, що була виявлена несправність приводу насоса (держ. номер АА 6536 ТР), а саме: вилив мастила через сопун, підвищена температура і вібрація редуктора в роботі. При цьому, в доданому позивачем акті технічного обстеження від 27.03.2019 зазначено, що даний акт складено про обстеження спецтехніки держ. номер АА 6529 ТР. Дефектний акт про несправність на держ. номер АА 6536 ТР відсутній;

-19.04.2019 позивач направив відповідачу лист № 41-697 «Щодо виходу з ладу шарнірних колін УНПН 160*40», у якому зазначено про пошкодження 2 колін шарнірних УНПН-160/40 (держ. номер АА 6538 ТР). До вказаного листа позивачем надано дефектний акт від 16.04.2019;

-24.04.2019 позивач направив відповідачу лист № 41-01/4-732 «Щодо несправності редуктора насоса НПЦ-32 УНПН 160*40», а саме: виявлено підвищена температура корпусу та заклинювання редуктора насоса (держ. номер АА 6539 ТР). До вказаного листа позивачем надано акт технічного обстеження від 16.04.2019.

Крім того, позивачем додано до матеріалів справи лист від 28.03.2019 № 41-01/4-555 «Щодо несправності розподільчої коробки УНПН 160*40» (держ. АА 6529 ТР), а саме: відсутність понижуючих передач.

Також, до матеріалів справи додано дефектний акт від 25.04.2019, складений позивачем про те, що 24.04.2019 під час проведення ремонтних робіт автоспецтехніки УНПН-160/40 (держ. номер АА 6538 ТР), під час зливу оливи з розподільчої коробки на зливній пробці вузла було виявлено елементи металу.

В свою чергу, відповідач до матеріалів справи надав наступні документи:

- лист - відповідь № ЮВ-23 від 01.07.2019 на претензію позивача № 30.1-022-3630 від 22.05.2019, в якому відповідач посилався на те, що позивачем згідно видаткових накладних було прийнято товар по договору і протягом 20 днів з дня надходження товару на склад отримувача, невідповідності виявлено не було, а пізніше листами № 41-01/4-431 від 12.03.2019, № 41-01/4-523 від 25.03.2019, № 41-563 від 28.03.2019, № 41-697 від 19.04.2019, № 41-01/4-732 від 24.04.2019 філія позивача повідомила про виявлення недоліків складових частин 5 із поставлених за договором автомобілів - установок насосних пересувних нафтогазопромислових УНПН-160х40, тобто повідомлення здійснено з порушенням строків та з порушенням форми виклику; проте, відповідач направляв фахівців з метою проведення діагностики та ремонту поставленої техніки, про що повідомлено відповідним листом від 25.06.2019 № ВСО-037.19; також у листі зазначено, що при проведенні огляду поставлених установок (в тому числі і спірних), встановлено порушення вимог експлуатаційної документації на насосне обладнання та шасі, у зв'язку з чим відмовлено у задоволенні претензії позивача;

- акти обстеження установок від 15.05.2019, які підписані позивачем після обстеження установок і в яких зафіксовано , зокрема, що з установки д.н.з. № АА6529ТР знято редуктор передачі обертального руху,відсутні інформація про правильність ведення експлуатаційної документації шасі/насосного обладнання, відсутні дані про проведення технічного обслуговування; щодо установки д.н.з. № АА6534ТР - трансмісія, наявні сліди масла на фланцях роздаточної коробки, відсутня інформація про правильність ведення експлуатаційної документації шасі/насосного обладнання- документація не пред'явлена; щодо установки д.н.з. № АА6536ТР - редуктор знято, що є втручанням без дозволу відповідача, відсутня інформація про правильність ведення експлуатаційної документації шасі/насосного обладнання; щодо установки д.н.з. № АА6538ТР - в робочому стані , відсутня інформація про правильність ведення експлуатаційної документації; відповідачем вказані акти - не підписані;

- посвідчення про відрядження представників відповідача на філії позивача,на яких розташовано відповідні установки насосні УНПН-160х40, з відмітками про прибуття та вибуття представників відповідача з філій - підприємств позивача.

Крім того, позивачем до матеріалів справи було додано:

- акти приймання - передачі ТМЦ, складені за участю представників позивача та відповідача, в яких сторони зафіксували, що 06.06.2019 відповідачем в рахунок виконання гарантійних зобов'язань було передано, а позивачем прийнято для відновлення працездатності установок УНПН-160х40 (д.н.з. 6536ТР, АА6529 ТР, АА 6539ТР, АА6534ТР) було передано відповідні складові;

- акти обстеження установок УНПН-160х40 з дн.з. АА6529ТР, в яких зафіксовано технічну справність вказаної установки.

Пунктом 5.11 договору сторони погодили, що приймання товару по кількості проводиться відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженої постановою Держарбітражу від 15.06.1965 № П-6; по якості - Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу від 25.04.1966 № П-7, та сертифікату якості та/або паспорту заводу-виробника. У разі виявлення невідповідності в якості або нестачі товару, виклик представників постачальника - обов'язковий, а представників заводу-виробника - за вимогою покупця. Виклик покупцем здійснюється у письмовій формі та/або в електронному вигляді на електронну адресу постачальника, вказану у розділі ХІV даного договору. У випадку неявки представника постачальника (виробника товару - за вимогою покупця) в строк, вказаний у виклику покупця, підписанням даного договору постачальник надає згоду про те, що постачальник погоджується з оглядом товару на предмет відповідності кількості/якості покупцем та з актом, складеним покупцем в односторонньому порядку за результатами такого огляду. Сторони погодилися, що вони відступили від положень Інструкції, вказаних в даному пункті договору, врегулювавши свої відносини на власний розсуд, то пріоритет мають норми договору.

Згідно з пунктом 7.4 договору, за постачання товару неналежної якості або некомплектного товару, постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 20 % від вартості товару неналежної якості або некомплектного товару.

Заявлений до стягнення розмір штрафу за постачання товару неналежної якості або некомплектного товару, було розраховано позивачем виходячи із загальної вартості 5 одиниць установок насосних УНПН-160х40 на суму 23 977 272,60 грн х 20 % = 4 795 454,52 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» та Акціонерного товариства «Укргазвидобування», перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Частинами 4, 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, зокрема, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 4 статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Згідно із частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин 1, 3 статті 268 Господарського кодексу України, якість товарів, що поставляються повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно з пунктом 7.4 договору, за постачання товару неналежної якості або некомплектного товару, постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 20 % від вартості товару неналежної якості або некомплектного товару.

Отже, вказаним пунктом договору передбачено відповідальність постачальника за неналежну якість поставленого товару за договором, у вигляді штрафу. При цьому, вказаний пункт містить умову стосовно застосування штрафу за постачання товару неналежної якості і не містить в собі застосування штрафу за виявлені поломки під час гарантійного терміну щодо використання товару.

Статетю 673 Цивільного кодексу України визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ч. 1). У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети (ч. 2). У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису (ч. 3). Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом. (ч. 4).

Ст. 674 Цивільного кодексу України визначено, що відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 675 Цивільного кодексу України визначено, що товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу (ч. 1). Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк) (ч. 2). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором. (ч. 3).

В свою чергу матеріалами справи підтверджується, що відповідачем було поставлено, а позивачем прийнято товар по договору без будь-яких зауважень та заперечень, що підтверджується відповідними двосторонньо підписаними представниками сторін та посвідченими печатками обох сторін видатковими накладними, а отже, в силу приписів ч. 1 ст. 675 Цивільного кодексу України поставлений відповідачем позивачу товар відповідав усім погодженим сторонами показникам по якості в момент його передачі.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що пунктом 5.11 договору сторонами було узгоджено необхідність застосування Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затверджена постановою Держарбітражу від 25.04.1966 № П-7 саме в момент прийняття товару, що здійснено сторонами за видатковими накладними, які свідчать про те, що жодних зауважень та/або заперечень позивачем щодо прийняття товару в момент його прийняття за видатковими накладними - не висловлено у порядку, встановленому договором та вказаною Інструкцією.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує і те, що у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у даній справі при направленні справи на новий розгляд зазначено, що Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затверджена постановою Держарбітражу від 25.04.1966 № П-7, застосовується, коли дефекти виникли при прийманні продукції виробничо-технічного призначення, а не в процесі експлуатації продукції, на яку надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації). Також, наведена позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18.

Отже, наведені обставини в сукупності свідчать про те, що в момент прийняття позивачем товару від відповідача за видатковими накладними по договору (зокрема і того, щодо якості якого виник спір) - позивачем не висловлено жодних заперечень щодо якості товару, і належних, допустимих достатніх доказів в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затверджена постановою Держарбітражу від 25.04.1966 № П-7 в підтвердження наявності відповідних претензій щодо якості товару в момент його прийняття - в матеріалах справи відсутні, а наказом АТ «Укргазвидобування» в особі філії «УГВ-Сервіс» від 10.12.2018 № 358 «Про введення в експлуатацію транспортних засобів» введено в експлуатацію 9 одиниць (зокрема, і спірні) спеціалізованих вантажних платформ УНПН-160х40 (установка насосна пересувна нафтогазопромислова) на шасі КпАЗ-63221 2018 р.в. реєстраційні номери АА 6534 ТР, АА 6536 ТР, АА 6537 ТР, АА 6538 ТР, АА 6539 ТР, АА 6541 ТР, АА 6529 ТР, АА 6531 ТР, АА 6532 ТР, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в момент передачі спірного товару відповідачем позивачу, останній відповідав вимогам щодо встановленої якості, і жодних заперечень щодо якості відповідного товару позивачем не висловлювалось, спірні установки було введено позивачем в експлуатацію, у зв'язку з чим відсутні підстави для застосування штрафу, обумовленого пунктом 7.4 договору (щодо постачання товару неналежної якості), за встановлених обставин відповідності поставленого товару вимогам якості в момент його прийняття.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи спростовується наявність недоліків товару, який поставлено відповідачем позивачу по договору, в момент його передачі, що свідчить про відсутність обставин дефектів товару в момент його передачі, у зв'язку з чим презумпція вини відповідача в момент передачі товару спростовується в сукупності встановленими обставинами та наявними у справі доказами, що виключає застосування визначеної договором відповідальності про стягнення штрафу за передання товару неналежної якості в призмі часового проміжку до моменту його передачі відповідачем позивачу.

При цьому, у постанові Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18 зазначено правову позицію, згідно якої у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

В свою чергу, позивач посилається на те, що в процесі експлуатації продукції, на яку надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), було виявлено неякісність поставленого товару внаслідок його поломки, що на його думку, є підставою для застосування штрафної санкції, обумовленої пунктом 7.4 договору.

Щодо вказаного доводу, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи встановив наступні обставини.

Пунктом 7.4 договору передбачено відповідальність постачальника за неналежну якість поставленого товару за договором, у вигляді штрафу. При цьому, вказаний пункт визначає відповідальність за неналежну якість товару, який постачається, проте, після прийняття товару за видатковими накладними (зокрема і щодо спірного) та після введення його в експлуатацію позивачем шляхом прийняття відповідного наказу, правовідносини сторін договору щодо якості товару після його прийняття, врегульовано пунктами 2.2 та 7.3 договору, з урахуванням умов узгодженої специфікації № 1 від 17.05.2018, і відповідно, обставина стосовно неналежної або належної якості спірного товару, так і наявність або відсутність недоліків поставленого товару, а також і підстави виникнення таких недоліків, підлягає дослідженню з урахуванням наявних у справі доказів.

При цьому, згідно вказівок Верховного Суду у постанові від 30.09.2020, а також доводів учасників справи стосовно висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, у постанові Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18:

- предметом розгляду були позовні вимоги про зобов'язання здійснити заміну рейок рамних прямих з вістряком кривим типу Р65 марки 1/11-1/9 із заводськими № 276 та № 280 неналежної якості у кількості 2 одиниць на аналогічну продукцію належної якості, а також стягнення штрафу у розмірі 49 003,56 грн (20 % від вартості продукції неналежної якості);

- позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач за договором поставки поставив продукцію з дефектами, які були виявлені протягом гарантійного строку експлуатації (відповідно до акту комісії від 02.05.2018, складеного за участю представника виробника - АТ «Дніпропетровський стрілочний завод», рейки рамні прямі з вістряком кривим типу Р65 марки 1/11-1/9 проект М1740.11.000; (-01) із заводськими №№ 276 та 280 не витримали гарантійного терміну експлуатації по пропущеному тоннажу та гарантованому мінімальному строку експлуатації), не здійснив її заміну на якісну продукцію та не сплатив штраф у розмірі 20 %.

У постанові Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18 викладено наступний висновок про застосування норм права:

- 6.1. Відповідно до статті 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

- 6.2. Відповідно до частини 6 статті 269 Господарського кодексу України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

- 6.3. Отже, за загальним правилом відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

- 6.4. Водночас, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

- 6.5. Положення Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Державного арбітражу Союзу РСР від 25.04.1966 №П-7, відповідно до якої саме на покупця покладений обов`язок з організації проведення експертизи продукції, відбору зразків спірної продукції та складання відповідних актів у разі виявлення скритих дефектів продукції та наявності розбіжностей між покупцем та постачальником стосовно якості продукції не застосовуються, як підстава для звільнення постачальника (виробника) від обов`язку доводити, що дефекти товару виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу, оскільки відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СРСР» може застосувати лише ті нормативні акти колишнього Союзу РСР, які не суперечать Конституції і законам України, а відповідно до частини 7 статті 11 Господарського процесуального кодексу України у разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

- 6.6. Окрім того, ця Інструкція застосовується, коли дефекти виникли при прийманні продукції виробничо-технічного призначення, а не в процесі експлуатації продукції, на яку надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації).

- 6.7. За наведених обставин, палата Касаційного господарського суду для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав і цінних паперів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати (постанова від 13.08.2019 у справі № 904/4958/18), зокрема: щодо покладення на позивача (покупця) обов`язку доказування причин дефектів продукції, виявлених протягом гарантійного строку, застосування до спірних правовідносин положень Інструкції № П-7 та незастосування норми права (частини 6 статті 269 Господарського кодексу України) у подібних правовідносинах.

Пунктом 2.2 договору визначено, що постачальник гарантує якість і надійність товару, що постачається, протягом гарантійного строку. Гарантійний строк товару не можу бути меншим від гарантійного строку заводу-виробника. Гарантійний строк на товару встановлюється в специфікації до цього договору.

В свою чергу, дослідивши специфікацію від 17.05.2018 № 1, судом апеляційної інстанції встановлено, що пунктом 6 передбачено гарантію на товар, строк якої складає:

- на шасі не менше ніж 12 місяців з дати введення в експлуатацію або 50 000 км пробігу;

- на установку не менше ніж 18 місяців з дати введення в експлуатацію або 900 відпрацьованих годин.

Крім того, пунктом 8 специфікації від 17.05.2018 № 1 зазначено, що товар новий, який не був у використанні.

При цьому, у постанові Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18 зазначено правову позицію, згідно якої у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції встановив, що умовами договору (п. 2.2) сторонами було встановлено строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк), що узгоджується з ч. 2 ст. 675 Цивільного кодексу України, і в момент передачі товару (зокрема і спірного), останній відповідав вимогам щодо якості, та був новим, що посвідчено сторонами у специфікації, та введено такий до експлуатації позивачем. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем було прийнято до експлуатації поставлені відповідачем належної якості установки, зокрема і спірні (реєстраційні номери: АА 6534 ТР, АА 6536 ТР, АА 6538 ТР, АА 6539 ТР, АА 6529 ТР).

Як зазначав позивач, протягом гарантійного строку, передбаченого пунктом 6 специфікації від 17.05.2018 № 1, за період з 12.03.2019 по 24.04.2019, позивачем були виявлені дефекти та невідповідність якості 5 одиниць поставленого товару - установок насосних УНПН-160х40, загальною вартістю 23 977 272,60 грн, реєстраційні номери: АА 6534 ТР, АА 6536 ТР, АА 6538 ТР, АА 6539 ТР, АА 6529 ТР.

При цьому, в підтвердження дефектів та невідповідності якості 5 одиниць поставленого товару - установок насосних УНПН-160х40, загальною вартістю 23 977 272,60 грн, реєстраційні номери: АА 6534 ТР, АА 6536 ТР, АА 6538 ТР, АА 6539 ТР, АА 6529 ТР, позивачем було додано до матеріалів справи Акти технічного обстеження та дефектні акти від 12.03.2019, від 21.03.2019, від 27.03.2019, від 16.04.2019від 16.04.2019, від 25.04.2019, дослідивши які судом апеляційної інстанції встановлено, що вказані акти складені без участі представників відповідача, в них не міститься відомостей стосовно того чи викликались уповноважені представники відповідача (який є виробником відповідної продукції) для складання вказаних актів з метою фіксації відповідних поломок з метою встановлення факту чи вказана поломка є наслідком неякісності поставленого товару, та/або виникла внаслідок неправильної експлуатації відповідного товару.

Крім того, вказані акти підписані зі сторони позивача особами, щодо яких не наведено відомостей про те, що їх уповноважено від імені позивача на складання відповідних актів у складі відповідної комісії, як не зазначено і відомостей стосовно розпорядчого акту на підставі якого сформовано відповідну комісію та наділено повноваженнями щодо складання таких актів.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що вказані Акти від 12.03.2019, від 21.03.2019, від 27.03.2019, від 16.04.2019від 16.04.2019, від 25.04.2019 містять зафіксовані відомості стосовно загального напрацювання установок та відомості щодо їх загального пробігу, проте, позивачем не подано жодних доказів в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України в підтвердження того, на підставі яких даних були визначені вказані показники (журнали обліку пробігу, журнали робіт, тощо) для підтвердження та достовірного встановлення наявності гарантійного терміну, обумовленого пунктом 6 специфікації від 17.05.2018 № 1, а також не підтверджено і факту настання саме гарантійного випадку неякісності в частині спірного товару, а наведені акти в розумінні вимог ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України не є належними доказами в підтвердження даної обставини.

При цьому, надані до матеріалів справи листи позивача від 12.03.2019 № 41-01/4-431, від 25.03.2019 № 41-01/4-523, від 28.03.2019 № 41-563, від 19.04.2019 № 41-697, від 24.04.2019 № 41-01/4-732 свідчать про те, що певні несправності у роботі відповідних установок виникли в процесі їх експлуатації, тобто в процесі здійснення позивачем відповідної діяльності щодо використання відповідного товару, а відповідачем листами від 11.11.2019 № ВСО-067/19, від 20.11.2019 № ВСО-068/19, від 22.11.2019 № 41-7755, від 10.12.2019 № С-243 повідомлялось про готовність виконання гарантійних зобов'язань щодо установок УНПН-160х40, і в подальшому відповідач у листі - відповіді № ЮВ-23 від 01.07.2019 на претензію позивача № 30.1-022-3630 від 22.05.2019, посилався на те, що позивачем згідно видаткових накладних було прийнято товар по договору і протягом 20 днів з дня надходження товару на склад отримувача, невідповідності виявлено не було, а пізніше листами № 41-01/4-431 від 12.03.2019, № 41-01/4-523 від 25.03.2019, № 41-563 від 28.03.2019, № 41-697 від 19.04.2019, № 41-01/4-732 від 24.04.2019 філія позивача повідомила про виявлення недоліків складових частин 5 із поставлених за договором автомобілів - установок насосних пересувних нафтогазопромислових УНПН-160х40, тобто повідомлення здійснено з порушенням строків та з порушенням форми виклику; проте, відповідач направляв фахівців з метою проведення діагностики та ремонту поставленої техніки, про що повідомлено відповідним листом від 25.06.2019 № ВСО-037.19; також у листі зазначено, що при проведенні огляду поставлених установок (в тому числі і спірних), встановлено порушення вимог експлуатаційної документації на насосне обладнання та шасі, у зв'язку з чим відмовлено у задоволенні претензії позивача.

Також, в актах обстеження установок від 15.05.2019, які підписані позивачем після обстеження установок, зафіксовано, зокрема, що з установки д.н.з. № АА6529ТР знято редуктор передачі обертального руху,відсутні інформація про правильність ведення експлуатаційної документації шасі/насосного обладнання, відсутні дані про проведення технічного обслуговування; щодо установки д.н.з. № АА6534ТР - трансмісія, наявні сліди масла на фланцях роздаточної коробки, відсутня інформація про правильність ведення експлуатаційної документації шасі/насосного обладнання- документація не пред'явлена; щодо установки д.н.з. № АА6536ТР - редуктор знято, що є втручанням без дозволу відповідача, відсутня інформація про правильність ведення експлуатаційної документації шасі/насосного обладнання; щодо установки д.н.з. № АА6538ТР - в робочому стані, відсутня інформація про правильність ведення експлуатаційної документації, як і посвідчення про відрядження представників відповідача на філії позивача,на яких розташовано відповідні установки насосні УНПН-160х40, з відмітками про прибуття та вибуття представників відповідача з філій - підприємств позивача, в сукупності підтверджують ту обставину, що відповідач своїми діями підтвердив здійснене обстеження установок (в тому числі і щодо яких заявлено дефекти) на території підприємства позивача, зафіксував робочий стан установок, проте з фактами певного втручання у їх механізми, і в сукупності з тими обставинами, що в момент передачі вказаних установок вони були новими та відповідали відповідній якості, що посвідчено обома сторонами шляхом оформлення відповідних видаткових накладних, а також введенням позивачем в експлуатацію поставлених установок, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідні несправності, зафіксовані позивачем самостійно у актах технічного обстеження та дефектних актах від 12.03.2019, від 21.03.2019, від 27.03.2019, від 16.04.209, від 16.04.2019, від 25.04.2019, свідчать про те, що вказані несправності виникли саме під час використання відповідних установок позивачем у своїй діяльності.

При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції вище, зазначені дефектні акти та акти технічного обстеження, складені позивачем, містять зафіксовані відомості стосовно загального напрацювання установок та відомості щодо їх загального пробігу, проте, позивачем не подано жодних доказів в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України в підтвердження того, на підставі яких даних були визначені вказані показники (журнали обліку пробігу, журнали робіт, тощо) для підтвердження та достовірного встановлення наявності гарантійного терміну, обумовленого пунктом 6 специфікації від 17.05.2018 № 1, а також не підтверджено і факту настання саме гарантійного випадку неякісності в частині спірного товару, а наведені акти в розумінні вимог ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України не є належними доказами в підтвердження даної обставини.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що згідно Паспорту установки насосної пересувної нафтогазопромислової УНПН-160х40 з робочим тиском 40 Мпа, 32 Мпа, 24 МПА, 19 Мпа, який згідно з пунктом 5.6 Договору, є додатком відповідного обладнання, в якому зокрема, у розділі 11 «Відомості про рекламації» визначено порядок пред'явлення рекламацій у випадку виявлення дефектів, їх оформлення та дії сторін у випадку розбіжності думок щодо причин виникнення дефектів (п. 11.1, 11.1.2, 11.1.3, 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6, 11.1.7, 11.1.8, 11.1.9, 11.1.10, 11.1.11, 11.1.14).

Проте, ні станом на момент вирішення спору судом першої інстанції, ні станом апеляційного розгляду справи, до матеріалів справи не було подано двосторонньо погодженого акту - рекламації, з виконанням сторонами умов п. 11.1, 11.1.2, 11.1.3, 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6, 11.1.7, 11.1.8, 11.1.9, 11.1.10, 11.1.11, 11.1.14 Паспорту установки насосної пересувної нафтогазопромислової УНПН-160х40 з робочим тиском 40 Мпа, 32 Мпа, 24 МПА, 19 Мпа.

При цьому, відповідач в спростування доводів позивача про наявність його вини у поломці установок обґрунтовано зазначав про те, що наявні в матеріалах справи акти технічного обстеження від 12.03.2019, 27.03.2019, 16.04.2019 та дефектні акти від 21.03.2019, 16.04.2019, 25.04.2019, складені за участю позивача, в односторонньому порядку, без участі представника відповідача , не містять відомостей про те, що зазначені позивачем дефекти виникли під час експлуатації в період гарантійного терміну, а тому не можуть бути належним доказом невідповідності якості товару або дефекту згідно з Паспортом поставленого товару - «Установка насосна пересувна нафтогазопромислова УНПН-160х40 з робочим тиском 40 Мпа, 32 Мпа, 24 МПА, 19 Мпа». Крім того, відповідач при відвідуванні філії позивача з метою обстеження поставленого товару встановив різницю у напрацюванні мотообладнання за фактом, а також порушення вимог Паспорту «Установка насосна пересувна нафтогазопромислова УНПН-160х40 з робочим тиском 40 Мпа, 32 Мпа, 24 МПА, 19 Мпа», а тому зробив висновок про визнання установок придатними до використання і подальшу відмову від виконання гарантійного ремонту та їх сервісного обслуговування, і враховуючи те, що двосторонньо погодженого акту - рекламації, з виконанням сторонами умов п. 11.1, 11.1.2, 11.1.3, 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6, 11.1.7, 11.1.8, 11.1.9, 11.1.10, 11.1.11, 11.1.14 Паспорту установки насосної пересувної нафтогазопромислової УНПН-160х40 з робочим тиском 40 Мпа, 32 Мпа, 24 МПА, 19 Мпа - сторонами не складено, у зв'язку з чим презумпція вини відповідача з моменту передачі позивачу товару (зокрема і спірного) спростовується в сукупності встановленими вище обставинами та наявними у справі доказами, що виключає застосування визначеної договором відповідальності про стягнення штрафу за передання товару неналежної якості в призмі часового проміжку з моменту його передачі відповідачем позивачу.

Крім того, суд апеляційної інстанції при вирішенні спору враховує наступне.

Пунктом 7.3. договору передбачено, якщо протягом гарантійного строку будуть виявлені дефекти або невідповідність якості товару, обумовленої договором, постачальник зобов'язаний за свій рахунок усунути дефекти товару за його місцезнаходженням або замінити неякісний товар на товар належної якості в узгодженні сторонами строки, але не пізніше 20 календарних днів з дня отримання повідомлення від вантажоотримувача чи покупця про дефекти або невідповідність якості товару.

Також, правові наслідки передання товару неналежної якості передбачені статтею 678 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 678 Цивільного кодексу України визначено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Частиною 2 статті 678 Цивільного кодексу України визначено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Частиною 4 статті 678 Цивільного кодексу України визначено, що положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Статтею 679 Цивільного кодексу України визначено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції враховує, що пунктом 7.3 договору визначено, якщо протягом гарантійного строку будуть виявлені дефекти або невідповідність якості товару, обумовленої договором, постачальник зобов'язаний за свій рахунок усунути дефекти товару за його місцезнаходженням або замінити неякісний товар на товар належної якості в узгоджені сторонами строки, але не більше 20 календарних днів з дня отримання повідомлення від вантажоотримувача чи покупця про дефекти або невідповідність якості товару.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що ст. 678 Цивільного кодексу України та п. 7.3 договору передбачено наслідки виявлення дефектів поставленого товару, зокрема, для відповідача вказане виявлення дефектів: усунути дефекти товару за його місцезнаходженням або замінити неякісний товар на товар належної якості в узгодженні сторонами строки.

При цьому, у згадуваній вище постанові Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18, про необхідність врахування якої наголошувалось судом касаційної інстанції при направленні справи на новий розгляд, викладено правовий висновок про те, що відповідно до частини 6 статті 269 Господарського кодексу України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджується, що позивачем не заявлялись до відповідача вимоги усунути дефекти товару за його місцезнаходженням або замінити неякісний товар на товар належної якості, і позивач не позбавлений права реалізувати відповідні права в порядку, обумовленому законом та договором, у зв'язку з чим підстави для застосування частини 6 статті 269 Господарського кодексу України (про застосування якої наголошується у постанові Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18) при вирішенні даного спору, з урахуванням ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України - у суду апеляційної інстанції відсутні.

З урахуванням наведеного, за наслідками апеляційного розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 795 454,52 грн штрафу за постачання товару неналежної якості або некомплектного товару, відповідно до пункту 7.4. договору поставки № УГВ9320/30-18 (закупівля товару за власні кошти) від 17.05.2018 - не є законними та обґрунтованими, не були доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, а тому задоволенню не підлягають.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» в апеляційній скарзі, найшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, рішення суду першої інстанції ухвалено при нез'ясуванні обставин, що мають значення для справи (стосовно наявності недоліків товару, який поставлено відповідачем позивачу по договору, в момент його передачі та тих недоліків, які виявлені в процесі експлуатації, а також їх причини), за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими (зокрема, щодо обставин наявності вини відповідача та застосування обумовленої договором відповідальності у вигляді штрафу), висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, а також при ухваленні рішення судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права (ст. ст. 549, 673-675, 678, 679 Цивільного кодексу України) та порушення норм процесуального права (ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв'язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

При цьому, вимоги Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в апеляційній скарзі про те, що при ухваленні оскаржуваного рішення про зменшення розміру штрафних санкцій на 80%, суд першої інстанції допустив неправильне застосування ст. 233 Господарського кодексу України, у зв'язку з чим з відповідача підлягає стягненню заявлена сума штрафу у розмірі 4 795 454,52 грн за постачання товару неналежної якості або некомплектного товару, відповідно до пункту 7.4. договору поставки № УГВ9320/30-18 (закупівля товару за власні кошти) від 17.05.2018 - задоволенню не підлягають, оскільки за наслідками апеляційного розгляду справи встановлено, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 795 454,52 грн штрафу - не є законними та обґрунтованими, не були доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, а тому задоволенню не підлягають,.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 у справі № 927/787/19 - задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином: з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» підлягає стягненню 107 897 (сто сім тисяч вісімсот дев'яносто сім) грн. 73 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а судовий збір за подачу позову залишається за Акціонерним товариством «Укргазвидобування».

Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 у справі № 927/787/19 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 у справі №927/787/19 задовольнити.

3. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 у справі №927/787/19 скасувати.

4. Прийняти у справі № 927/787/19 нове рішення суду, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» про стягнення 4 795 454,52 грн відмовити повністю.

5. Стягнути з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» ( вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» (вул. Миру, 100А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, 17583, ) 107 897 (сто сім тисяч вісімсот дев'яносто сім) грн 73 коп. судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

6. Видачу наказу на виконання даної постанови у справі №927/787/19 доручити Господарському суду Чернігівської області.

7. Матеріали справи №927/787/19 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 21.05.2021 після виходу суддів з відпустки.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Я. Дикунська

Є.Ю. Шаптала