РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.05.2021Справа № 910/3049/21
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік", м. Київ

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ

про стягнення 358 695,36 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.02.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (відповідач) суми основної заборгованості в розмірі 358 695,36 грн, посилаючись на невиконання відповідачем умов Договору на виконання проектних робіт №06/19-ПКД від 01.07.2019/19-123-08-19-05624 від 26.07.2019, в частині оплати виконаних позивачем робіт.

Згідно з п. 1 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у встановлені судом строки подати відповідні заяви по суті.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялась ухвала суду від 02.03.2021 року.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №152 ухвалу суду від 02.03.2021 про відкриття провадження у справі отримав 09.03.2021 року.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, з урахуванням викладених норм та дати отримання ухвали суду відповідачем, строк для подачі останнім відзиву на позовну заяву встановлено судом до 24.03.2021 року (включно).

26.03.2021 року (з пропущенням встановленого судом строку) відповідачем, засобами поштового зв`язку, було надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву. Відзив судом отримано 29.03.2021 року. У відзиві відповідачем зазначено, що станом на сьогодні ринок електричної енергії України перебуває у кризовому стані, суттєво зменшився обсяг відпуску електроенергії, виникла фінансова криза не платежів, що в свою чергу призвело до порушення строків виконання зобов`язань з оплати за договорами. Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що вина, як підстава для відповідальності, відсутня.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Приписами частин 1, 4 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Однак, відповідачем до відзиву не додано відповідне клопотання про поновлення пропущеного ним процесуального строку, оскільки відзив відповідачем подано до суду вже після 24.03.2021 року.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність в матеріалах справи клопотання відповідача про поновлення пропущеного ним процесуального строку, відзив поданий відповідачем, долучається до матеріалів справи без надання йому відповідної правової оцінки.

01.04.2021 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що матеріали справи містять докази на підтвердження порушення відповідачем умов договору щодо оплати наданих послуг у визначені строки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Правом на подачу до суду заперечень на відповідь на відзив відповідач не скористався.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. у період з 29.04.2021 року по 17.05.2021 року у відпустці, суд здійснює розгляд справи, відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у перший робочий день після виходу з відпустки - 18.05.2021 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2019 року між відповідачем (замовник) та позивачем (виконавець) укладено Договір на виконання проектних робіт №06/19-ПКД від 01.07.2019/19-123-08-19-05624 від 26.07.2019 (надалі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого замовник доручає та зобов`язується оплатити, а виконавець приймає на себе виконання проектних робіт за темою: «Реконструкція щита постійного струму ПС «Районна».

Відповідно до п. 2.1. Договору вартість робіт згідного цього Договору та відповідно до протоколу погодження договірної ціни (додаток №2), що є невід`ємною частиною цього Договору, складає 298 912,80 грн. Крім того, ПДВ: 59 782,56 грн. Усього. З урахуванням ПДВ: 358 695,36 грн.

Згідно з п. 2.2. Договору оплата виконаних робіт здійснюється після кожного етапу відповідно до календарного плану (додаток №3) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконання протягом 45 банківських днів з дати підписання акту здачі-приймання виконаних робіт.

Договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами та скріплення печаткою. Термін дії цього Договору до 31.12.2020 року. Закінчення терміну дії цього Договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, що залишились невиконаними. (п. 10.1. Договору).

Додатком №1 до Договору сторони оформили технічне завдання.

Додатком №2 до Договору сторони оформили протокол погодження договірної ціни на виконання проектних робіт.

Додатком №3 до Договору сторони погодили, що етап 1 - розробка робочого проекту вартістю 280 012,80 грн (без урахування ПДВ) виконується протягом 3 місяців з дати підписання договору. Етап 2 - позитивна експертна оцінка щодо розгляду проектно-кошторисної документації вартість 18 900,00 грн (без урахування ПДВ) виконується + 60 календарних днів.

Так, на виконання умов Договору, позивачем було надано відповідачу послуги згідно підписаних сторонами Актів здачі-приймання виконаних робіт №1 на суму 336 015,36 грн та №2 на суму 22 680,00 грн.

Як зазначає позивач, у зв`язку з непроведенням відповідачем розрахунку по Договору, йому було надіслано позивачем претензію №318/У від 28.10.2020 року про сплату існуючої заборгованості.

У відповіді на претензію №51/20903 від 14.12.2020 року відповідачем зазначено, що несвоєчасна сплата викликана тим, що в умовах функціонування нового ринку електричної енергії існує величезна заборгованість ДП «Гарантований покупець» перед ДП «НАЕК «Енергоатом» за відпущену електричну енергію.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору не здійснив повну оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 358 695,36 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов`язань та обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором послуг.

Статтею 901 ЦК України закріплено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Як встановлено Судом, на підставі Договору позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму в розмірі 358 695,36 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справі актами, зазначеними вище.

Відповідачем, в свою чергу, оплачено зазначені послуги не було.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалось вище, в п. 2.2. Договору сторони передбачили, що оплата виконаних робіт здійснюється після кожного етапу відповідно до календарного плану (додаток №3) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконання протягом 45 банківських днів з дати підписання акту здачі-приймання виконаних робіт.

Отже, згідно встановлених строків, відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання з оплати вартості наданих позивачем послуг за Договором на загальну суму в розмірі 358 695,36 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості відповідача у сумі 358 695,36 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були належним чином спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Селком Електронік» про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» суми основного боргу у розмірі 358 695,36 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовано, водночас позивачем не доведено суду наявності правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за неналежне виконання умов договору у вигляді санкцій понад суми, визнані судом обґрунтованими.

З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір, у розмірі 5 380,43 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (ідентифікаційний код 24584661, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Селком Електронік» (ідентифікаційний код 38679759, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17А, корпус 2) суму основного боргу в розмірі 358 695,36 грн (триста п`ятдесят вісім тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень 36 копійок) та суму судового збору в розмірі 5 380,43 грн (п`ять тисяч триста вісімдесят гривень 43 копійки).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов