ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2021 р. Справа №914/2952/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Скрипчук О.С.

Мирутенко О.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Колоннейд Україна за вих №R/L25495 від 19.03.2021 (вх.№ ЗАГС 01-05/1080/21 від 29.03.2021)

на рішення Господарського суду Львівської області від 24.02.2021 (суддя Кидисюк Р.А., повний текст складено 24.02.2021)

у справі № 914/2952/20

за позовом: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Колоннейд Україна, (надалі ПрАТ Страхова компанія Колоннейд Україна), м.Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Бізнес-Центр Підзамче, (надалі ПрАТ Бізнес-Центр Підзамче), м. Львів

про відшкодування збитків у розмірі 38 986,17 грн

за участю представників учасників справи: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ Страхова компанія Колоннейд Україна звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ПрАТ Бізнес-Центр Підзамче про відшкодування збитків у розмірі 38 986,17 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.02.2021 у справі №914/2952/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що зі Страхового акту № від 03.06.2019, на підставі якого було виплачене страхове відшкодування, вбачається, що страховий випадок було класифіковано як стихійні лиха. Стихійне лихо є об`єктивним, непередбачуваним явищем природи, настання якого не залежить від дії чи бездіяльності будь-яких третіх осіб, а також не пов`язане з виконанням та/або невиконанням господарських зобов`язань. Відтак, у позивача відсутнє право на відшкодування виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розумінні ст. 1191 ЦК України, оскільки вина відповідача у настанні страхового випадку стихійного лиха, внаслідок якого відбулось страхове відшкодування, відсутня. Окрім того, позивачем не доведено належними та допустимими доказами вину відповідача та причинно-наслідковий зв`язок між стихійним явищем, шкодою, завданою таким явищем та виною, діями/бездіяльністю відповідача, зокрема, в розрізі зобов`язань відповідача у завданих збитках саме стихійним явищем.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПрАТ Страхова компанія Колоннейд Україна оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції є помилковим, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що місцевим господарським судом не досліджено договору оренди, укладеного між орендодавцем (відповідачем у даній справі) та орендарем (СП «Оптіма-Форм.ЛТД», відповідно до якого предметом договору оренди № 14/17-ОР чітко визначено умови передання об`єкту оренди у користування. Норми вищевказаного договору вказують на бездіяльність ПрАТ Бізнес-Центр Підзамче (орендодавця), що призвело до затоплення та пошкодження майна орендаря.

Окрім того, скаржник покликається на норми ст. 27 Закону України Про страхування та ст.993 Цивільного кодексу України, якими визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, на думку позивача, до нього у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2021 справу № 914/2952/20 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Мирутенко О.Л. та Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ Страхова компанія Колоннейд Україна на рішення Господарського суду Львівської області від 24.02.2021 у справі №914/2952/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 05.05.2021 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 ГПК України.

Позивач та відповідач в строки, визначені судом, жодних заяв та клопотань не подали.

05.05.2021 ПрАТ Бізнес-Центр Підзамче подало суду відзив на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх. № ЗАГС 01-04/3244/21), у якому зазначило, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційної інстанції встановила таке.

11.09.2017 між ПрАТ Бізнес-Центр Підзамче (Орендодавець) та Спільним українсько-естонським підприємством у формі ТзОВ Оптіма-Фарм, ЛТД (орендар) укладено договір оренди №14/17-ОР (а.с. 18-25) згідно з умовами якого орендодавець зобов`язується передати орендарю в строкове платне користування частину механоскладального цеху площею 4376 м2, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 176, а орендар зобов`язується прийняти зазначений об`єкт оренди в строкове платне користування, користуватися ним та сплачувати орендну плату.

14.05.2018 між ПрАТ СК Колоннейд Україна (страховик) та Спільним українсько-естонським підприємством у формі ТзОВ Оптіма-Фарм, ЛТД (страхувальник) укладено договір добровільного страхування майна від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ № COM0041061 Базові умови (а.с. 16-17).

З матеріалів справи вбачається, що 02.06.2018 та 03.06.2018 у місті Львові пройшла буря, сильні дощі з грозами та великими поривами вітру, внаслідок чого, відбулось протікання даху будівлі, об`єкта договору оренди, яка знаходиться за адресою: 79019, м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 176, внаслідок чого було затоплено (пошкоджено) товар орендаря.

Про подію залиття приміщення та пошкодження товару було зафіксовано відповідним Актом від 04.06.2018 у складі комісії зі сторони ТзОВ СП ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД Вололошинович В.В., ОСОБА_1 , Гураль В.І. (а.с. 31) та додатково підтверджується письмовим поясненням комірника відділу зберігання товару ОСОБА_2 (а.с. 32), та менеджера складської логістики ОСОБА_3 (а.с. 33).

Листом за вих. №04/06-18-2 від 04.06.2018 ТзОВ СП ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД повідомило ПрАТ Бізнес-Центр Підзамче про вищевказані події та просило здійснити перевірку експлуатаційного стану даху та вжити необхідні заходи для усунення причин протікання (а.с. 41).

Як вбачається з листа ПрАТ Бізнес-Центр Підзамче №1610-1 від 16.10.2018 працівниками останнього було проведено огляд даху будівлі аптечного складу, де зберігаються лікарські засоби, проте , будь-яких пошкоджень даху будівлі та місць протікання виявлено не було (а.с. 40).

Відповідно до звіту матеріального збитку №4265-8018 від 20.02.2019 вартість пошкодженої продукції склала 75 732,24 грн.

Згідно з умовами договору добровільного страхування майна №COM0041061 та відповідно до Страхового акту № від 03.06.2019 (а.с. 57) вищезазначена подія позивачем була визнана страховим випадком як стихійне лихо, в результаті чого ПрАТ СК Колоннейд Україна перерахувало страхувальнику суму компенсації у розмірі 38 986,17 грн за мінусом франшизи у розмірі 25 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №500165548 від 04.06.2019 (а.с. 58).

Стихійне лихо є об`єктивним, непередбачуваним явищем природи, настання якого не залежить від дії чи бездіяльності будь-яких третіх осіб, а також не пов`язане з виконанням та/або невиконанням господарських зобов`язань.

ТзОВ ІНТЕР ТЕХ СЕРВІС МОТОРС, яке діяло в інтересах позивача, було направлено на адресу відповідача регресну вимогу вих.№R/L25495 від 12.12.2020 (а.с. 64-66) на суму компенсації витрат, передбачену законодавством, яка залишена відповідачем без задоволення.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення ПрАТ СК Колоннейд Україна до суду з позовом до ПрАТ Бізнес-Центр Підзамче про відшкодування збитків у розмірі 38 986,17 грн.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Частиною 1 ст.16 Закону України «Про страхування» встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 990 Цивільного кодексу України унормовано, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Аналогічна норма закріплена й у п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування».

Пунктом 4 договору визначено, що сторони погодилися, що страхове покриття за цим договором надається тільки щодо страхових випадків, зазначених нижче: повінь, осідання ґрунту, зсув, крадіжка, блискавка, бунти та страйки, зіткнення, зловмисні дії третіх осіб, вибух, пожежа, землетрус, падіння літального апарату, протікання води з труб, переповнення водних апаратів, стихійні лиха. Збиток, руйнування чи пошкодження через будь-які інші випадки таким чином виключається з цього договору.

Відповідно до умов договору добровільного страхування майна від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ №COM0041061 Базові умови від 14.05.2018, зокрема, визначено порядок відшкодування шкоди у випадку стихійного лиха на застраховане майно, яке знаходиться за адресою: 79019, м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 176.

Як зазначалося вище, відповідно до Страхового акту № від 03.06.2019 ПрАТ СК Колоннейд Україна перерахувало Спільному українсько-естонському підприємству у формі ТзОВ Оптіма-Фарм, ЛТД суму компенсації у розмірі 38 986,17 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 500165548 від 04.06.2019.

Позивач вважає, що на підставі ст. 1191 ЦК України в нього виникло право на стягнення з ПрАТ Бізнес-Центр Підзамче (орендодавця) вищевказаної суми компенсанції в регресному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Проте, позивачем не доведено належними та допустимими доказами вини відповідача у настанні страхового випадку, внаслідок якого відбулось страхове відшкодування, причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю відповідача та завданою майновою шкодою внаслідок страхового випадку.

Відтак, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що у позивача відсутнє право на відшкодування виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розумінні ст. 1191 ЦК України, оскільки вина відповідача у настанні страхового випадку, відсутня.

Покликання апелянта на деліктні зобов`язання, як протиправну поведінку відповідача та підстави відшкодування шкоди, завданої саме деліктними зобов`язаннями, є нормативно необґрунтованим та не відповідає обставинам справи, зокрема, страховому випадку як об`єктивному, непередбачуваному явищу природи, настання якого не залежить від дії чи бездіяльності будь-яких третіх осіб, а також не пов`язане з виконанням та/або невиконанням господарських зобов`язань.

Стосовно доводів скаржника про те, що місцевим господарським судом не з`ясовано договірні орендні відносини на підставі договору оренди № 14/17-ОР як на підставу покладення відповідальності за страховий випадок на орендодавця колегія суддів зазначає таке.

Відповідно п.п.2.8. Договору оренди №14/17-ОР визначено, що орендар приймає об`єкт оренди в стані та з характеристиками, прийнятними для його використання відповідно до умов цього договору. Підписання орендарем акту приймання-передачі об`єкта оренди (згідно п.2.5 даного Договору) засвідчує, що до підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди орендар ознайомлений з фактичним станом об`єкта оренди та можливістю його використання за цільовим призначенням, що об`єкт оренди не потребує капітального ремонту і орендарем оглянутий. При огляді орендарем не виявлено прихованих недоліків і обставин, та орендар вважає, що об`єкт оренди відповідає вимогам орендаря для цільового використання згідно умов даного договору.

Тобто, з вказаних положень вбачається, що до підписання акту прийому-передачі об`єкта оренди орендар був ознайомлений з фактичним станом об`єкта оренди та можливістю його використання за цільовим призначенням, що об`єкт оренди не потребує капітального ремонту і орендарем оглянутий. При огляді орендарем не виявлено прихованих недоліків і обставин, та орендар вважав, що об`єкт оренди відповідає вимогам Орендаря для цільового використання згідно умов даного договору.

У відповідності до п.п.6.11. Договору оренди №14/17-ОР поточні ремонтні роботи в об`єкті оренди (зокрема, здійснення робіт з фарбування, усунення пошкоджень (ремонт поломок), необхідних для підтримання об`єкту оренди в належному стані) орендар здійснює своєчасно, протягом строку оренди, за власний рахунок, без письмового погодження з орендодавцем. Такі ремонтні роботи не вважаються поліпшенням об`єкту оренди та відшкодування орендодавцем не підлягають. Усі інші поточні роботи з технічного обслуговування та підтримання експлуатаційного стану, а також ремонт (капітальні заходи для підтримання експлуатаційного стану) здійснює орендодавець. Зокрема, це стосується робіт на даху (також робіт із ремонту зовнішніх фасадів), технічного обладнання та зовнішніх (допоміжних споруд).

Орендар повинен негайно інформувати орендодавця про виявленні будівельні дефекти і пошкодження будівлі (або її частини) виявлені під час проведення монтажних робіт, технічного устаткування та ін. (п.п.6.12. Договору оренди №14/17-ОР).

Як зазначалося вище, Товариство з обмеженою відповідальністю СП ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД листом за вих. №04/06-18-2 від 04.06.2018 повідомило ПрАТ Бізнес-Центр Підзамче про залиття товару та просило здійснити перевірку експлуатаційного стану даху та вжити необхідні заходи для усунення причин протікання.

З листа №1610-1 від 16.10.2018 вбачається, що працівниками ПрАТ Бізнес-Центр Підзамче було проведено огляд даху будівлі аптечного складу, де зберігаються лікарські засоби, проте, пошкоджень даху будівлі та місць протікання не було виявлено.

З огляду на вищенаведене, положення Договору оренди №14/17-ОР не можуть слугувати підставою стягнення суми страхового відшкодування з відповідача в порядку регресу, оскільки не стосуються укладеного між страховиком та страхувальником Договору добровільного страхування майна від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ №COM0041061 Базові умови від 14.05.2018.

Щодо покликань апелянта на те, що у звіті про майновий збиток від №4265-8018 від 20.02.2019, долучений до позову, у розділі «причини збитку» позивач вказує, що він вважає, що причиною збитку є місце стику кондиціонера на даху з місцем покрівлі.

Проте, такий висновок позивач зробив на основі самостійного огляду внутрішнього блоку кондиціонера. Тому вказані доводи суд розцінює як виключно думкою позивача.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що, приймаючи рішення про відмову у задоволені позову, місцевий господарський суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, апелянтом всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки, апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишається за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 269, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Колоннейд Україна залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 24.02.2021 у справі №914/2952/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді О.Л. Мирутенко

О.С. Скрипчук