номер провадження справи 4/56/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
24.05.2021 Справа № 908/869/21
м.Запоріжжя Запорізької області
Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., при секретарі судового засідання Тройно Т.В., розглянувши матеріали заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хортицьке шосе 10», м. Запоріжжя про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/869/21
про визнання договору розірваним та зобов`язання передати технічну документацію
За участю представників сторін:
від позивача не з`явився;
від відповідача не з`явився;
31.03.2021 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № б/н від 31.03.2021 (вх. № 922/08-07/21 від 31.03.2021) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хортицьке шосе 10», м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя», м. Запоріжжя про визнання розірваним з 01.12.2020 договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 06/09/17-509 від 06.09.2017, укладеного уповноваженою особою Виконавчого комітету Запорізької міської ради Бородаєм О.М. від імені співвласників багатоквартирного будинку № 10 по вул. Хортицьке шосе в м. Запоріжжі з ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», та про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» передати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Хортицьке шосе 10» технічну документацію на багатоквартирний будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, 10, перелік якої затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.06.2018 № 176.
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 31.03.2021 справу № 908/869/21 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.04.2021 після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/869/21, справі присвоєно номер провадження справи 4/56/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.05.2021.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.05.2021 прийнято відмову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хортицьке шосе 10», м. Запоріжжя від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя», м. Запоріжжя та закрито провадження у справі № 908/869/21, також судом ухвалено стягнути з ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», м. Запоріжжя на користь ОСББ «Хортицьке шосе 10», м. Запоріжжя 4540 грн. 00 коп. судового збору.
14.05.2021 до служби діловодства господарського суду Запорізької області надійшла заява ОСББ «Хортицьке шосе 10», м. Запоріжжя про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/869/21 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Витягом з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 14.05.2021 заяву ОСББ «Хортицьке шосе 10», м. Запоріжжя про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/869/21 розподілено судді Зінченко Н.Г.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.05.2021 прийнято заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/869/21 до розгляду, судове засідання призначено на 24.05.2021.
В судове засідання 24.05.2021 представники сторін не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/869/21 сторони повідомлялися належним чином у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України.
Згідно норм ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
За таких обставин, суд вирішив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/869/21 в судовому засідання 24.05.2021 без участі представників сторін.
Суд, дослідивши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хортицьке шосе 10», м. Запоріжжя про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/869/21, вважає за можливе її задовольнити, у зв`язку з наступним.
Приписами пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 2 статті 244 ГПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Положеннями частини 3 статті 244 ГПК України, зокрема, визначено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини 1, 2 ч. 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (п. 4 ст. 126 ГПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
Положеннями частини 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Зі змісту ст. і ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України"» від 26.02.2015, п.,п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: - позивачем здійснено звернення до суду із заявою про розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду; - докази понесення витрат пов`язаних із розглядом справи позивачем подані в межах строку, тобто, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
В підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн., позивачем додано до матеріалів справи: копію договору № 13 від 20.03.2021 про надання правої допомоги, укладеного ОСББ «Хортицьке шосе 10» з адвокатом Заболотною Риммою Валентинівною, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 12.05.2021 до договору № 13 від 20.03.2021 про надання правої допомоги на суму 7000,00 грн.
Детальний опис робіт (наданих послуг) викладений в Акті приймання-передачі наданих послуг від 12.05.2021.
Суд приймає до уваги та враховує, що відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг від 12.05.2021 до договору № 13 від 20.03.2021 про надання правої допомоги послуги підлягають оплаті згідно п. 4.1 договору протягом 14 календарних днів після набрання рішення суду законної сили.
За таких умов, надані правничі послуги на даний момент не оплачені, адже сторони узгодили їх оплату після того, як розгляд справи буде завершено, і рішення набере законної сили.
Разом із тим, відповідно до усталеної практики вирішення господарських спорів, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. (Висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладений в абз. 3 п. 6.5. постанови від 03.10.2019 по справі № 922/445/19).
Приймаючи до уваги предмет спору, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг від 12.05.2021), суд дійшов висновку, що розмір адвокатських витрат в сумі 7000,00 грн. є співрозмірним категорії спору, наданому об`єму адвокатських послуг.
Відповідачем клопотання стосовно зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката суду не надавалося.
Згідно з ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Враховуючи, що у спірних правовідносинах, як встановлено судом, вимоги позивача відповідачем задоволені після відкриття провадження у справі № 908/869/21 і позивачем заявлено про покладення на відповідача судових витрат у справі на підставі ч. 3 ст. 130 ГПК України, суд дійшов висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 123, 126 129, 232, 233, 235, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хортицьке шосе 10», м. Запоріжжя про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/869/21 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити повністю.
Дата складання повного тексту додаткового рішення 26.05.2021.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Н. Г.Зінченко