ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 справа № 914/231/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., за участю секретаря судового засідання Побігайленко Ю.-Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача: Добросинсько-Магерівська сільська рада Львівського району Львівської області, с. Добросин, Жовківський район, Львівська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Глобаленергосервіс, с. Дев`ятир, Жовківський район, Львівська область

про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки

Представники сторін:

від прокурора: Сенів О.П. прокурор, посвідчення № 057890

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

27.01.2021 р. на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Добросинсько-Магерівська сільська рада Львівського району Львівської області до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Глобаленергосервіс про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.02.2021 р. прийнято справу № 914/231/21 до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.03.2021 р.

Підготовче засідання відкладено на 17.03.2021 р. з підстав, викладених в ухвалі суду від 03.03.2021 р.

17.03.2021 р. прокурором долучено до матеріалів справи акт обстеження земельної ділянки від 11.03.2021 р., з якого вбачається, що начальником земельного відділу Добросинсько-Магерівської сільської ради Кожушко Любов`ю Федорівною за участю спеціаліста II категорії земельного відділу Добросинсько-Магерівської сільської ради Черховського Василя Васильовича, провідного спеціаліста земельного відділу Добросинсько-Магерівської сільської ради Клуб Людмили Богданівни та голови комісії з питань земельних відносин, земельного кадастру, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища, природокористування та охорони довкілля Добросинсько-Магерівської сільської ради Клуба Андрія Михайловича відповідно до ст.ст. 12,189 Земельного кодексу України, проведено обстеження земельної ділянки за адресою: с.Добросин, Жовківського району, Львівської області. У результаті обстеження земельної ділянки загальною площею 20,0000 га з кадастровим номером :04:000:0117, яка знаходиться в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю Глобаленергосервіс, відповідно до договору оренди землі від 14.05.2018 року, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, дата державної реєстрації 17.05.2018 року, реєстраційний номер 227, комісією встановлено, що на даній земельній ділянці відсутні об`єкти будівництва.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.03.2021 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 914/231/21 на тридцять днів за клопотанням прокурора. Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 07.04.2021 р.

Ухвалою повідомленням Господарського суду Львівської області від 07.04.2021 р. підготовче засідання відкладено на 14.04.2021 р.

14.04.2021 р. представником відповідача подано на адресу суду відзив на позов з додатками за вх. № 8991/21, відповідно до якого відповідач просить суд залишити без розгляду позовну заяву заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Добросинсько-Магерівська сільська рада Львівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Глобаленергосервіс про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки з підстав, які викладені у поданому відзиві.

Ухвалою повідомленням Господарського суду Львівської області від 14.04.2021 р. підготовче засідання відкладено на 28.04.2021 р.

22.04.2021 р. прокурором подано на адресу суду відповідь на відзив за вх. № 9793/21, відповідно до якого прокурор просить суд не враховувати поданий відповідачем відзив та задоволити позов в повному обсязі з підстав, викладених у поданій відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.04.2021 р. судом постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу № 914/231/21 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 19.05.2021 р.

19.05.2021 р. прокурор в судове засідання з розгляду справи по суті з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, у відповіді на відзив за вх. № 9793/21 від 22.04.2021 р. та поясненнях, наданих в судових засіданнях. Просить позов задоволити повністю. Щодо посилань відповідача на залишення позовної заяви заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Добросинсько-Магерівська сільська рада Львівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Глобаленергосервіс про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки без розгляду, заперечив, з підстав, викладених у відповіді на відзив за вх. № 9793/21 від 22.04.2021 р. та поясненнях, наданих в судових засіданнях.

19.05.2021 р. прокурором на підтвердження реорганізації позивача долучено до матеріалів справи копії наступних документів, а саме: рішення першої сесії Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області VIII-го демократичного скликання № 9 від 27.11.2020 р. «Про перейменування Добросинської сільської ради», рішення першої сесії Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області VIII-го демократичного скликання № 21 від 10.12.2020 р. «Про початок реорганізації Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області, Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області та Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області шляхом приєднання до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області», план заходів з реорганізації Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області, Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, та Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області в Добросинсько-Магерівську сільську раду Львівського району Львівської області, передавальний акт.

19.05.2021 р. представник позивача в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, хоча належно був повідомлений про час, дату та місце судового засідання (докази містяться в матеріалах справи).

Як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2021 р. позивачем направлено на адресу суду клопотання за вх. 8038/21, в якому позивач просить суд здійснювати розгляд справи № 914/231/21 за відсутності представника Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

19.05.2021 р. представник відповідача в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, хоча належно був повідомлений про час, місце та дату судового засідання за адресою відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 80321, вул. Зелена, 16, с. Дев`ятир, Жовківський район, Львівська область (докази містяться в матеріалах справи).

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Враховуючи те, що норми ст. 81 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом учасників справи подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції у справі.

Отже, судом було забезпечено принцип змагальності сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав, з огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав позивача на своєчасне вирішення спору.

В силу приписів ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Крім того, суд враховує, що пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суд з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Водночас, необґрунтоване відкладення розгляду справи призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Враховуючи те, що подані у цій справі докази дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), якими учасники справи обґрунтовують свої позовні вимоги та заперечення позовних вимог і які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі № 914/231/21.

В судовому засіданні 19.05.2021 р., відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція прокурора.

14.05.2018 між Добросинською сільською радою (далі - Орендодавець, Позивач) та ТзОВ «Глобаленергосервіс» (далі Орендар, Відповідач) укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером:04:000:0117 площею 20,0000 га, яка розташована в с. Добросин, Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій. У встановленому Законом України «Про оренду землі» та Договором порядку земельна ділянка передана Орендарю, що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 14.05.2018. Державним реєстратором 17.05.2018 зареєстровано право комунальної власності на вказану земельну ділянку (номер запису про право власності: 26276281) та зареєстровано право оренди земельної ділянки за ТзОВ «Глобаленергосервіс» (номер запису про інше речове право: 26276868) зі строком дії права оренди на 49 років. Відтак, як зазначає прокурор, з 17.05.2018 у Орендаря виникло право оренди на спірну земельну ділянку, а також права та обов`язки орендаря за оскаржуваним договором оренди землі. Відповідно до п. 11.3 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, несплати, несвоєчасної або неповної сплати Орендарем орендної плати, а також з інших підстав, визначених чинним законодавством України.

Як зазначає прокурор, з інформацій ГУ ДПС у Львівській області від 11.11.2020 №8834/9/13-01-04-04-12 та від 14.01.2021 №146/5/13-01-04-02, з 20.05.2019 ТзОВ «Глобаленергосервіс» допускається систематична заборгованість з орендної плати за землю за договором оренди землі від 14.05.2018, предмет договору - земельна ділянка площею 20,0000 га з кадастровим номером :04:000:0117 (земельна ділянка розташована в с.Добросин Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області) та становить 803 582,7 грн. ( в т.ч. пеня - 290,72 грн.).

Окрім цього, на запит обласної прокуратури від 03.12.2020 №15/1-361 вих-20, ГУ ДПС у Львівській області 17.12.2020 за №9825/9/13-01-04-04-12, направлено до обласної прокуратури завірені копії декларацій з плати за землю, поданих Відповідачем за 2019 та 2020 роки.

Із зазначених декларацій вбачається, що ТзОВ «Глобаленергосервіс» самостійно задекларовано податкові зобов`язання з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0117на 2019 рік згідно з податковою декларацією від 20.05.2019 - 321 550,82 грн. (26 795,9 в місяць), а згідно з податковою декларацією від 16.08.2019 -568 173,78 грн.(26 795,9 в місяць)та на 2020 рік 742 393,60 грн.(61 866,14 грн. в місяць)

Прокурор також посилається на те, що Добросинсько-Магерівська сільська рада листами від 09.12.2020 № 3, від 11.01.2021 № 99 на запити обласної прокуратури повідомила, що з березня 2020 року ТзОВ «Глобаленергосервіс» орендна плата за землю за Договором не сплачується взагалі, заборгованість становить 620 687,34 грн.

Наведене свідчить, як вказує прокурор, про систематичне порушення Відповідачем умов Договору в частині повноти та своєчасності сплати орендної плати та є самостійною підставою для розірвання вказаного вище договору оренди землі.

У зв`язку з тим, що з березня 2020 року Відповідачем постійно допускається заборгованість з орендної плати за землю, плата вноситься несвоєчасно та не в повному обсязі, що є порушенням п.4.1, 4.3 та 4.4 Договору і ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», то відповідно до п. 11.3 Договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та відповідачем, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України це є підставою для припинення даного Договору шляхом його розірвання за рішенням суду. На підставі наведеного, прокурор просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0117 від 14.05.2018 р. з наступними змінами згідно з додатковою угодою від 31.05.2019 р., б/н, укладений між Добросинською сільською радою Жовківського району Львівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобаленергосервіс». Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобаленергосервіс» повернути на користь держави в особі Добросинсько - Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області земельну ділянку площею 20,0000 га кадастровий номер :04:000:0117. Судові витрати покласти на відповідача.

Позиція позивача.

Як вбачається із листа за вх. № 8038/21 від 05.04.2021 р., адресованого позивачем на адресу суду, то позивач просить розгляд справи № 914/231/21 здійснювати без присутності представника Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області. Позов підтримує позивач в повному обсязі.

Позиція відповідача.

У поданому на адресу суду відзиві на позов за вх. № 8991/21 від 14.04.2021 р. відповідач заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, оскільки, на його думку, (і) у відносинах між Позивачем та Відповідачем відсутній державний інтерес (і) Прокурором не доведено права на звернення з позовом. Зокрема, відповідач посилається на те, що Органи прокуратури мають права звертатися до суду за захистом виключно тих інтересів держави, захист яких покладений на орган місцевого самоврядування, шляхом делегування відповідних повноважень. Відповідно до положень статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється шляхом її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої,та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно до статті 7 Конституції України, в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Відповідно до статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів декількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Як зазначає відповідач, виходячи з вищевказаних норм, і органи місцевого самоврядування, не є частиною державної влади, оскільки можуть самостійно (тобто незалежно від держави та її органів) вирішувати питання місцевого значення. Відповідно, інтереси територіальної громади, можуть не співпадати з інтересами держави. Також у поданому відзиві відповідач зазначає про те, що при зверненні прокурора до суду у цій справі не дотримано порядку, встановленого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». На підставі наведеного, відповідач просить суд залишити без розгляду позовну заяву заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Глобаленергосервіс про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, здійснивши огляд документів, в т. ч. оригіналів, суд встановив наступне.

14.05.2018 між Добросинською сільською радою (надалі Орендодавець, позивач у справі) та ТзОВ «Глобаленергосервіс» (надалі - Орендар, Відповідач у справі) укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0117, площею 20,0000 га, яка розташована в с. Добросин, Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області (надалі договір оренди).

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1, 2.2 договору оренди Орендодавець, на підставі рішення Добросинської сільської ради № 5 від 20 березня 2018р. надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 20.0000 га, кадастровий номер :04:000:0117 для будівництва та обслуговування сонячної електростанції, яка знаходиться в с.Добросин Добросинської сільської ради, Жовківського району Львівської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 20,0000 гектарів, у тому числі 20,0000 га для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій, КВЦПЗ 14.01. кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0117. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 20,0000 га становить 8 038 770,48 грн. Згідно з п. 2.3 договору оренди на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна та об`єкти інфраструктури.

31.05.2019 р. між Добросинською сільською радою та ТзОВ «Глобаленергосервіс» укладено додаткову угоду про зміну договору оренди землі від 14.05.2018 р. Сторони погодили внести зміни до п. 2.2.договору, виклавши його у наступній редакції: Нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0117 на дату укладення додаткової угоди становить 9 279 920,00 грн. (з урахуванням коефіцієнту індексації за 2019 рік). Сторони погодили внести зміни до п.4.1 Договору, виклавши його у наступній редакції: Річна орендна плата з 01.06.2019 року вноситься орендарем у безготівковій грошовій формі у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 742 393,60 грн. без ПДВ в рік.

Відповідно до п. 2.3 Договору оренди, на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна чи інфраструктури. Згідно з п. 2.4 Договору оренди, земельна ділянка не має недоліків, що можуть перешкоджати ефективному її використанню. У пункті 3.1 Договору оренди зазначено, такий укладено на строк 49 років. У встановленому Законом України «Про оренду землі» та Договором оренди порядку земельна ділянка передана Орендарю, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 14.05.2018. У вказаному акті прийому-передачі земельної ділянки зазначено, що відповідно до умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв на підставі рішення XVII сесії VII Добросинської сільської ради № 5 від 20.03.2018 р. в строкове, платне користування земельну ділянку площею 20,0000 га, яка розташована на території с. Добросин Жовківського району Львівської області. Площа одної земельної ділянки становить 20,0000 га. Земельній ділянці присвоєно наступний кадастровий номер - :04:000:0117. Об`єкт оренди переданий в задовільному стані з повним комплектом відповідної документації. З моменту підписання цього акту право користування на об`єкт оренди переходить від орендодавця до орендаря (п.п. 1, 2,3,4,5 акту прийому-передачі). Вказаний акт прийому-передачі підписаний повноважними представниками сторін, підписи засвідчені печатками юридичних осіб та долучений прокурором до матеріалів справи.

Державним реєстратором 17.05.2018 зареєстровано право комунальної власності на вказану земельну ділянку (номер запису про право власності: 26276281) та зареєстровано право оренди земельної ділянки ТзОВ «Глобаленергосервіс» (номер запису про інше речове право: 26276868) зі строком дії права оренди на 49 років. Інші відомості про спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

17.03.2021 р. прокурором долучено до матеріалів справи акт обстеження земельної ділянки від 11.03.2021 р., з якого вбачається, що начальником земельного відділу Добросинсько-Магерівської сільської ради Кожушко Любов`ю Федорівною за участю спеціаліста II категорії земельного відділу Добросинсько-Магерівської сільської ради Черховського Василя Васильовича, провідного спеціаліста земельного відділу Добросинсько-Магерівської сільської ради Клуб Людмили Богданівни та голови комісії з питань земельних відносин, земельного кадастру, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища, природокористування та охорони довкілля Добросинсько-Магерівської сільської ради Клуба Андрія Михайловича відповідно до ст.ст. 12,189 Земельного кодексу України, проведено обстеження земельної ділянки за адресою: с.Добросин, Жовківського району, Львівської області. У результаті обстеження земельної ділянки загальною площею 20,0000 га з кадастровим номером :04:000:0117, яка знаходиться в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю Глобаленергосервіс відповідно до договору оренди землі від 14.05.2018 року, згідно якого зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, дата державної реєстрації 17.05.2018 року, реєстраційний номер 227, комісією встановлено, що на даній земельній ділянці відсутні об`єкти будівництва.

Пунктами 4.1, 4.3 та 4.4 Договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у безготівковій грошовій формі і становить 4% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що становить 321 550,82 грн. без ПДВ в рік (згідно з додатковою угодою від 31.05.2019 - 8% відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 742 393,60 грн. без ПДВ в рік) та вноситься Орендарем щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Орендна плата сплачується Орендарем на р/р 0303 в ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, (одержувач місцевий бюджет Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області), код платежу 13050200.

Відповідно до п. 8.1.1 Договору оренди Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати.

У пункті 8.4.3 Договору оренди зазначено, що Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

У пункті 11.3 Договору оренди сторони погодили, що дія Договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим Договором.

Як вбачається з інформацій Головного управління ДПС у Львівській області від 11.11.2020 за вих. № 8834/9/13-01-04-04-12 та від 14.01.2021 за вих. №146/5/13-01-04-02 з 20.05.2019 ТзОВ «Глобаленергосервіс» допускається систематична заборгованість з орендної плати за землю за договором оренди землі від 14.05.2018, предмет договору - земельна ділянка площею 20,0000 га з кадастровим номером :04:000:0117 (земельна ділянка розташована в с. Добросин Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області) та становить 803 582,7 грн. ( в т.ч. пеня - 290,72 грн.).

Окрім цього, на запит обласної прокуратури від 03.12.2020 за вих. № 15/1-361 вих-20, Головним управлінням ДПС у Львівській області 17.12.2020 за вих. № 9825/9/13-01-04-04-12 направлено до обласної прокуратури завірені копії декларацій з плати за землю, поданих Відповідачем за 2019 та 2020 роки.

Із зазначених декларацій вбачається, що ТзОВ «Глобаленергосервіс» самостійно задекларовано податкові зобов`язання з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0117 на 2019 рік згідно з податковою декларацією від 20.05.2019 - 321 550,82 грн. (26 795,9 в місяць), а згідно з податковою декларацією від 16.08.2019 -568 173,78 грн. (26 795,9 в місяць) та на 2020 рік - 742 393,60 грн. (61 866,14 грн. в місяць)

Однак, Добросинсько-Магерівська сільська рада листами від 09.12.2020 № 3, від 11.01.2021 № 99 на запити обласної прокуратури повідомила, що з березня 2020 року ТзОВ «Глобаленергосервіс» орендну плату за землю за Договором не сплачує взагалі, заборгованість з орендної плати становить 620 687,34 грн.

На підставі наведеного, прокурор просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0117 від 14.05.2018 р. з наступними змінами згідно з додатковою угодою від 31.05.2019 р., б/н, укладений між Добросинською сільською радою Жовківського району Львівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобаленергосервіс». Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобаленергосервіс» повернути на користь держави в особі Добросинсько - Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області земельну ділянку площею 20,0000 га кадастровий номер :04:000:0117. Судові витрати покласти на відповідача.

Оцінка суду.

Згідно з ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відтак, з 14.05.2018 у Орендаря виникло право оренди на спірну земельну ділянку, а також права та обов`язки орендаря за оскаржуваним договором оренди землі. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, ст. 270 Податкового кодексу України використання землі в Україні є платним, а земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, є об`єктом оподаткування. Згідно з ст. 265.1 Податкового кодексу України податок на майно складається: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою (ст. 93 Земельного кодексу України). Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», ст. 792 Цивільного кодексу України, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Положеннями ст. 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (ст. 96 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, що встановлені цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України).

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, п. п. 4.1,4.3 та 4.4 Договору, орендна плата вноситься орендарем у безготівковій грошовій формі і становить 4% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що становить 321 550,82 грн. без ПДВ в рік (згідно з додатковою угодою від 31.05.2019 - 8% відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 742 393,60 грн. без ПДВ в рік) та вноситься Орендарем щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Орендна плата сплачується Орендарем на р/р 0303 в ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, (одержувач місцевий бюджет Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області), код платежу 13050200.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», п. п. 8.1.1, 8.4.3 Договору, Орендодавець має право вимагати від Орендаря, а Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

Під систематичною несплатою орендної плати, відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України, слід розуміти невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Аналогічний припис містять п. п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Така ж відповідальність за невиконання умов договору оренди встановлена ст. 36 Закону України «Про оренду землі».

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. 11.3 Договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, несплати, несвоєчасної або неповної сплати Орендарем орендної плати, а також з інших підстав, визначених чинним законодавством України.

Як вбачається з інформацій ГУ ДПС у Львівській області від 11.11.2020 №8834/9/13-01-04-04-12 та від 14.01.2021 №146/5/13-01-04-02, з 20.05.2019 ТзОВ «Глобаленергосервіс» допускається систематична заборгованість з орендної плати за землю за договором оренди землі від 14.05.2018, предмет договору - земельна ділянка площею 20,0000 га з кадастровим номером

:04:000:0117 (земельна ділянка розташована в с. Добросин Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області) та становить 803 582,7 грн. ( в т.ч. пеня - 290,72 грн.).

Окрім цього, на запит обласної прокуратури від 03.12.2020 № 15/1-361 вих-20, ГУ ДПС у Львівській області 17.12.2020 за № 9825/9/13-01-04-04-12 направлено до обласної прокуратури завірені копії декларацій з плати за землю, поданих Відповідачем за 2019 та 2020 роки.

Із зазначених декларацій вбачається, що ТзОВ «Глобаленергосервіс» самостійно задекларувало податкові зобов`язання з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0117 на 2019 рік згідно з податковою декларацією від 20.05.2019 - 321 550,82 грн. (26 795,9 в місяць), а згідно з податковою декларацією від 16.08.2019 -568 173,78 грн. (26 795,9 в місяць) та на 2020 рік - 742 393,60 грн. (61 866,14 грн. в місяць)

Однак, Добросинсько-Магерівська сільська рада листами від 09.12.2020 № 3, від 11.01.2021 № 99 на запити обласної прокуратури повідомила, що з березня 2020 року ТзОВ «Глобаленергосервіс» орендна плата за землю за Договором не сплачується взагалі, заборгованість становить 620 687,34 грн.

Наведене свідчить про систематичне порушення Відповідачем умов Договору оренди землі в частині повноти та своєчасності сплати орендної плати та є самостійною підставою для розірвання договору оренди землі.

У зв`язку з тим, що з березня 2020 року по даний час Відповідачем постійно допускається заборгованість з орендної плати за землю, плата вноситься несвоєчасно та не в повному обсязі, що є порушенням п.4.1, 4.3 та 4.4 Договору і ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», то відповідно до п. 11.3 Договору, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, це є підставою для припинення Договору шляхом його розірвання за рішенням суду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред`явлення позову про розірвання договору (абз. 3 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004).

Згідно з постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (п. п. 2.20, 2.23), у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі», а також з підстав, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1,13 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця, є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Так, усталена судова практика Верховного Суду свідчить про те, що факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати (два чи більше випадки несплати орендної плати), є вичерпною підставою для розірвання договору.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 (справа № 183/262/17) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 (справа № 383/708/16-ц), від 30.06.2020 (справа № 484/3514/17).

Крім того, Верховний Суд в постанові від 02.05.2018 (справа № 925/549/17) дійшов висновку, що сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати, є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також, Верховний Суд (постанова Касаційного цивільного суду від 04.12.2019 у справі № 318/433/18) зробив висновок, що часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати з урахуванням індексації, дає право орендодавцям вимагати розірвання договорів попри те, чи виплачена в подальшому заборгованість. В ході розгляду цієї справи Касаційний суд звернувся до попередніх рішень Великої Палати Верховного Суду щодо вирішення подібних питань (постанови від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, від 11.10.2017 у справі № 6-1449цс17, від 06.03.2019 у справі № 183/262/17), згідно яких тлумачення п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України дає можливість зрозуміти, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплату в розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

При цьому, в ході розгляду справи № 313/780/19 судом не з`ясовувався сам розмір заборгованості зі сплати орендної плати, а прийнято до уваги той факт, що «відповідач не здійснював сплату орендної плати в 2016, 2018, 2019 роках», що є підставою для розірвання договору оренди» (постанова Верховного Суду від 07.10.2020).

При вирішенні питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України щодо підстав для розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін з підстав істотного порушення договору другою стороною (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/138617).

Так, в постанові Верховного Суду від 22.06.2020 (справа № 922/2216/19) зроблено висновок щодо критеріїв істотності порушення умов договору, як підстави дострокового розірвання договору на вимогу сторони в розумінні ст. 651 Цивільного кодексу України, як необхідної передумови розірвання договору в судовому порядку на вимогу однієї сторони. Зазначено, що істотним є таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору. Невиплата орендної плати є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Факт передачі відповідачу земельної ділянки в оренду підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від 14.05.2018 р., який підписаний повноважними представниками сторін, підписи засвідчені печатками юридичних осіб та долучений прокурором до матеріалів справи. Крім того, у вказаному акті прийому-передачі земельної ділянки від 14.05.2018 р. зазначено, що об`єкт оренди переданий в задовільному стані з повним комплектом відповідної документації.

Даний факт матеріалами справи підтверджуються, документально не спростований.

Статтею 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, серед іншого, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до п. 12.1 Договору оренди земельної ділянки від 14.05.2018 р. із внесеними змінами, за невиконання або неналежне виконання умов Договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та умов договору.

У пункті 11.3 Договору оренди земельної ділянки сторони погодили, що дія Договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим Договором.

З урахуванням наведеного, вбачаються достатні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки від 14.05.2018 р., кадастровий номер :04:000:0117 з наступними змінами згідно з додатковою угодою від 31.05.2019 р., б/н, який укладений між Добросинською сільською радою Жовківського району Львівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобаленергосервіс та повернення вказаної земельної ділянки на користь держави в особі Добросинсько - Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області.

Щодо обґрунтування прокурором у позові підстав для представництва прокурором інтересів держави, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України органи прокуратури здійснюють представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 3 ст. 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Виходячи з вимог ст. 1 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави, у випадках, передбачених законом (ч. 1).

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Нездійснення захисту» має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Як роз`яснив Конституційний Суд України в рішенні № 3-рп/99 від 8.04.1999, представництво прокуратурою України інтересів держави в суді є одним із видів представництва в суді. За правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки. Представництво прокурором інтересів держави в суді відрізняється від інших видів представництва рядом специфічних ознак: складом представників та колом суб`єктів, інтереси яких вони представляють, обсягом повноважень, формами їх реалізації.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абз. 1 і 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Таким чином, з урахуванням вимог чинного законодавства прокуратурою заявляючи позов слід зазначити: 1) в чому полягає інтерес держави та 2) нездійснення чи неналежне здійснення захисту такого інтересу уповноваженим органом.

В даному випадку встановлено порушення інтересів держави, яке полягає в користуванні Відповідачем земельною ділянкою комунальної власності із земель енергетики без здійснення плати за неї у обсязі та в строки, які передбачені умовами укладеного договору, внаслідок чого до місцевого бюджету не надходять значні кошти.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 13, 14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу, а земля перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Конституції України держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.

Згідно з ст. 5 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування. Бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад сіл, їх об`єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах), бюджети об`єднаних територіальних громад.

За змістом ст. 14.1.147, ст. 265.1.3, ст. 10.1.1 Податкового кодексу України плата за землю є місцевим податком.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 69 Бюджетного кодексу України визначено, що до доходів загального фонду бюджетів міст районного значення, сільських, селищних бюджетів належить податок на майно, що зараховується до бюджетів місцевого самоврядування. Згідно Класифікації доходів бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 14, орендна плата за землю з юридичних осіб (код доходів бюджетної класифікації 18010600) є складовою податку на майно.

Земельна ділянка, надана у користування Відповідачу за договором оренди землі від 14.05.2018 р. перебуває на адміністративній території с. Добросин Жовківського району Львівської області.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 718-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області» Добросинська територіальна громада увійшла до складу Добросинсько-Магерівської об`єднаної територіальної громади, а тому Добросинсько-Магерівська сільська рада Львівського району Львівської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Добросинської сільської ради Жовківського району (докази містяться в матеріалах справи).

З огляду на вищевикладене, вимоги чинного законодавства, саме Добросинсько - Магерівська сільська рада Львівського району Львівської області є отримувачем коштів за її використання.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, сформованою за наслідками розгляду справи №6-824цс16 (постанова від 11.05.2016), дотримання належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового врегулювання безпосередньо належить до інтересів держави.

Таким чином, ненадходження коштів зі сплати орендної плати, надходження їх несвоєчасно та не в повному розмірі призводить до спричинення шкоди державним інтересам та підриву основ фінансово-економічної діяльності держави та економічної безпеки держави в цілому.

Інтерес держави полягає у міцному та самодостатньому місцевому самоврядуванні кожної територіальної громади, а держава в свою чергу гарантує наділення органів місцевого самоврядування певними державними повноваженнями та надає можливість населенню управляти власними справами, спільно приймати рішення та діяти з метою їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, що передбачено п. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Частиною 3 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Згідно з положеннями ч. 1 вказаної статті органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Виходячи із наведених норм законодавства, «державним» (суспільним, публічним) інтересом для звернення прокурора до суду із даним позовом є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання припинення істотного порушення Орендарем договору, шляхом його розірвання, оскільки Орендодавець позбавляється того, на що розраховував при укладенні договору, зокрема, своєчасного та в повному обсязі надходження платежів з орендної плати за землю до місцевого бюджету.

З урахуванням наведеного, систематична несплата Відповідачем орендної плати за землю, а також її сплата несвоєчасно та не в повному розмірі, порушує право даної територіальної громади на володіння, ефективне користування і розпорядження на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй; ослаблює економічні інтереси органу місцевого самоврядування з огляду на наповненість місцевого бюджету через ненадходження коштів.

Суспільство, Український народ як сукупність окремих суб`єктів, індивідів, людей, також має, з огляду на ст. ст. 1, 3, 6-8, 13, 14, 41 Конституції України, конституційне право правомірно очікувати захисту суспільних інтересів у вигляді адекватної реакції держави на випадки порушення законності при вирішені земельних питань, правомірно очікувати і розраховувати на те, що держава вживатиме усіх можливих законних заходів для відновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю.

Згідно Європейської хартії місцевого самоврядування 1985 року, ратифікованої Законом України від 15.07.1997 № 452/97-ВР, органи місцевого самоврядування при вирішенні відповідної частини публічних (суспільних) справ (publicaffairs) діють під власну відповідальність в інтересах місцевого населення, й у правовій системі держав-учасниць, зокрема у сфері адміністративного контролю за органами самоврядування, має забезпечуватись співмірність (баланс) між заходами контролю та важливістю інтересів, які контролюючий орган має намір захищати (ст. 3, ст. 8).

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, відповідно до ст. ст. 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Частиною 1 ст. 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Повноваження органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади, у сфері регулювання земельних відносин, визначені у ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Зокрема, до відання виконавчих органів селищних рад належать власні (самоврядні) повноваження, такі як справляння плати за землю, та делеговані повноваження, а саме здійснення контролю за додержанням земельного законодавства, у тому числі щодо своєчасності надходження в місцевий бюджет коштів за користування землями територіальної громади.

За Відповідачем рахується заборгованість з орендної плати за землю, надану йому в користування за оскаржуваним договором, розмір якої постійно зростає.

Такі обставини безумовно порушують інтереси територіальної громади, як складової держави, оскільки бюджет недоотримує значні кошти, однак вищезазначене залишилось поза увагою органу місцевого самоврядування Добросинсько - Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, який є представницьким органом та повинен вживати ефективних заходів до забезпечення захисту інтересів громади. Добросинсько - Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області не вжито заходів до захисту інтересів громади, ні як стороною договору, ні шляхом реалізації наданих законом повноважень як органом місцевого самоврядування, як це вбачається із переписки, яка долучена до позовної заяви прокурором із Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області.

Добросинсько - Магерівська сільська рада Львівського району Львівської області відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника щодо спірної земельної ділянки.

Відтак, органом, уповноваженим розпоряджатись від імені територіальної громади спірною земельною ділянкою відповідно до закону та умов Договору є Добросинсько - Магерівська сільська рада Львівського району Львівської області.

Вказане також порушує принцип раціонального використання земель, закріплений ст. 5 Земельного кодексу України, оскільки земля як основне національне багатство, як власність Українського народу, повинна використовуватись найефективнішим способом для задоволення потреб громадян.

Щодо правових підстав для представництва інтересів держави, наведених в позовній заяві, слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі № 915/20/18 виклав правову позицію з приводу представництва прокуратурою інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування.

Зокрема, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.

Поряд з цим в контексті сфери правовідносин у даній справі, зокрема, законності користування земельною ділянкою комунальної власності, важливу роль відіграє конституційний принцип законності реалізації права власності на комунальне майно в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

Крім цього, суд в даному аспекті також зобов`язаний дослідити: чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зробила правовий висновок про те, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу (п. 37 Постанови).

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (п. 38).

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (п. 40 Постанови).

Аналогічні правові висновки зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 30.07.2020 у справі № 904/5598/18.

Зі змісту листів Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області № 3 від 09.12.2020 та Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області № 99 від 11.01.2021установлено, що на усунення наявних порушень щодо повноти і своєчасності сплати орендної плати за спірну земельну ділянку, 27.10.2020 Відповідачу скеровано лист щодо необхідності сплати заборгованості , яка утворилась з березня 2020 року та на той час становила 498 660 грн., який залишився без відповідного реагування.

Незважаючи на те, що ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем і відповідачем, зокрема звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування, питання припинення правовідносин засобами цивільно-правового реагування, радою не вирішувалось.

При цьому, з цих листів вбачається, що при наявності факту систематичної несплати орендної плати Відповідачем, цивільно - правові заходи щодо розірвання Договору та повернення земельної ділянки Орендодавцем, згідно наявних повноважень, не вживалися. Про причини незастосування заходів, спрямованих на розірвання договору оренди, а так само обставини, які перешкоджали застосуванню заходів позовного характеру Позивачем не проінформовано.

Вказані обставини є достатнім аргументом для підтвердження бездіяльності Позивача та обгрунтованою підставою для застосування представницьких повноважень прокурором з метою захисту порушених інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Незвернення Позивача до суду в даному випадку свідчить про нездійснення захисту порушених інтересів територіальної громади уповноваженим органом та є правовою підставою для звернення прокуратури до суду з позовом.

Таким чином, Позивач з березня 2020 року не подав до суду позову, як ефективний спосіб захисту порушених прав, з приводу розірвання договору та повернення земельної ділянки, що свідчить про неналежне здійснення своїх повноважень протягом розумного строку, як про це зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Окрім цього, що стосується «розумності строку», про які зазначається в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 слід зазначити, що такі строки слід рахувати з моменту коли компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

В силу вищенаведених норм Земельного, Цивільного, Податкового та Бюджетного кодексів України, Законів України «Про оренду землі», «Про місцеве самоврядування в Україні», інших нормативно-правових актів, прийнятими відповідно до них, умов Договору та наданих повноважень Позивач не міг не знати про тривале істотне порушення Відповідачем умов Договору щодо повноти та своєчасності сплати орендної плати за спірну земельну ділянку.

У зв`язку з викладеним, аналізуючи викладене вище Позивач не міг не знати про неналежне виконання Відповідачем умов Договору, а саме щодо повноти та своєчасності сплати орендної плати.

У даному випадку вбачається, що Орендодавець, як сторона договору, незважаючи на очевидний характер порушень з боку Відповідача, володіючи інформацією про допущені порушення, не вживав жодних заходів на припинення його права користування земельною ділянкою.

Таким чином, позивач, будучи обізнаним про порушення умов договору Відповідачем, у тому числі поінформованим листами Львівської обласної прокуратури №15/1- 350 вих-20 від 02.12.2020; №15/1-487 вих-20 від 24.12.2020, згідно з якими фактично надано Позивачу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави (зокрема, шляхом вчинення дій до виправлення ситуації, а саме подання позову), маючи самоврядні повноваження до припинення порушень вимог земельного законодавства, останнім не вжито заходів реагування щодо припинення речового права відповідача на земельну ділянку у судовому порядку.

Вказані обставини свідчать про самоусунення органу місцевого самоврядування від реалізації функції захисту порушених інтересів територіальної громади та держави, і як наслідок наявність передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для їх представництва.

А тому, відповідно до п. 40 та п. 43 постанови Великої Палати Верховного Суду у від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, з урахуванням значимості порушення інтересів територіальної громади через ненадходження з березня 2020 року до місцевого бюджету коштів, а також відсутність об`єктивних перешкод для звернення Орендодавця з позовом до суду щодо розірвання договору та повернення земельної ділянки, обласною прокуратурою дотримано розумний строк для надання уповноваженому органу часу вжити невідкладних ефективних заходів.

Таким чином, прокурором встановлено та визначено поважні причини та необхідні й достатні підстави для представництва в суді інтересів держави, оскільки заходи реагування щодо розірвання Договору та повернення земельної ділянки уповноваженим органом Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області не вживаються, що вказує на нездійснення захисту інтересів держави.

Підставою для представництва інтересів держави в особі Добросинсько-Магерівською сільської ради Львівського району Львівської області, яка є власником земельної ділянки та до місцевого бюджету якої надходять кошти за використання спірної земельної ділянки і яка є розпорядником цих коштів, є систематична несплата Відповідачем орендної плати за землю, що є істотним порушенням умов Договору. У свою чергу це спричиняє ненадходження коштів до місцевого бюджету та призвело до заподіяння шкоди інтересам держави, що виявляється і у безоплатному використанні земельної ділянки, при тому, що уповноваженим органом, не вжито жодних заходів, в тому числі представницького характеру, щодо припинення речового права на земельну ділянку шляхом розірвання Договору та повернення її у комунальну власність.

Бездіяльність Позивача щодо звернення до суду з позовом про розірвання договору та повернення земельної ділянки свідчить про нездійснення цим органом (п. 27.1 постанови Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 927/246/18) захисту інтересів територіальної громади (великого числа громадян) у сфері захисту права комунальної власності, які у даному випадку збігаються з інтересами держави, що має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень та підтверджує наявність «виключного випадку» для звернення прокурора з позовом до суду.

При цьому, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Разом з тим, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі № 906/240/18, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18,від 10.11.2020 у справі № 903/504/16, від 12.11.2020 у справі № 926/14/19).

Більше того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у п. 5.6 постанови від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 зазначив, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, у тому числі на юридичну допомогу. Водночас є категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана, зокрема, якщо правопорушення зачіпає інтереси великої кількості людей або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси чи майно (п. 33 рішення у справі «Корольов проти Російської Федерації» № 2 від 01.04.2010, заява № 5447/03; п. 35 рішення у справі «Менчінська проти Російської Федерації» від 15.01.2009, заява № 42454/02).

Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17).

В даному випадку прокурор не виступає у якості альтернативного суб`єкта звернення до суду, оскільки згаданий суб`єкт владних повноважень хоча і має повноваження захистити інтереси держави, але не звернувся до суду з позовною заявою про захист порушених прав.

Участь прокурора у цій справі, з урахуванням вищезазначеної практики Європейського суду з прав людини, є законною, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає у захисті прав великого числа громадян.

Таким чином, даний позов заявляється заступником керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, оскільки порушуються інтереси територіальної громади.

Про факти порушення інтересів держави та нездійснення у зв`язку з цим захисту її законних інтересів, вказують долучені прокурором до позовної заяви матеріали, і причина, через яку позивачем не здійснено відповідних дій, ніяким чином не перешкоджає прокурору здійснювати представництво інтересів держави в особі названого органу згідно з ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень (абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

На виконання вказаних вимог, обласною прокуратурою на адресу Добросинсько-Магерівською сільської ради Львівського району Львівської області направлено повідомлення про намір вжиття заходів представницького характеру в межах повноважень, наданих ст. ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру»(листи від 02.12.2020, 24.12.2020, 14.01.2021).

Звертаючись до Позивача (як органу уповноваженого на захист інтересів держави у спірних правовідносинах) в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» з листами №15/1- 350вих-20 від 02.12.2020 та №15/1-487 вих-20 від 24.12.2020, його фактично інформувалось про наявне порушення інтересів держави та надавалась можливість відреагувати на нього згідно з наданими повноваженнями в розумний строк.

За результатами їх розгляду установлено факт бездіяльності компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави), який знав про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звернувся до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Листом від 14.01.2020 за № 15/1-20 вих-21обласна прокуратура повідомила Позивача про звернення до суду від його імені із відповідною позовною заявою до Відповідача.

Зазначене є достатнім аргументом для підтвердження підстав для представництва та свідчить про дотримання прокурором порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

З огляду на викладене вище, суд відмовляє представнику відповідача в клопотанні про залишення без розгляду даної позовної заяви.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими, достовірними, вірогідними доказами, не спростовані відповідачем і позовні вимоги підлягають до задоволення. Відтак, суд вважає за необхідне розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0117 від 14.05.2018 р. з наступними змінами згідно з додатковою угодою від 31.05.2019 р., б/н, який укладений між Добросинською сільською радою Жовківського району Львівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобаленергосервіс» та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобаленергосервіс» повернути на користь держави в особі Добросинсько - Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області земельну ділянку площею 20,0000 га кадастровий номер :04:000:0117.

Судові витрати.

При зверненні прокурора з даним позовом, Львівською обласною прокуратурою сплачено судовий збір в розмірі 4 540,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4 від 12.01.2021 р. на суму 4 540,00 грн.

Судовий збір в розмірі 4 540,00 грн., відповідно до ст. 129 ГПК України, необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 43, 46, 53, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, ст.ст. 236-241, 252, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0117 від 14.05.2018 р. з наступними змінами згідно з додатковою угодою від 31.05.2019 р., б/н, укладений між Добросинською сільською радою Жовківського району Львівської області (80337, пл. 40-річчя Перемоги, 3, с. Добросин, Жовківський район, Львівська область; ідентифікаційний код юридичної особи - 04371727) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобаленергосервіс» (80321, вул. Зелена, 16, с. Дев`ятир, Жовківський район, Львівська область, ідентифікаційний код юридичної особи - 41667811).

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобаленергосервіс» (80321, вул. Зелена, 16, с. Дев`ятир, Жовківський район, Львівська область, ідентифікаційний код юридичної особи - 41667811) повернути на користь держави в особі Добросинсько - Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області (80337, пл. 40-річчя Перемоги, 3, с. Добросин, Жовківський район, Львівська область; ідентифікаційний код юридичної особи - 04371727) земельну ділянку площею 20,0000 га кадастровий номер :04:000:0117.

4. Стягнути з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобаленергосервіс» (80321, вул. Зелена, 16, с. Дев`ятир, Жовківський район, Львівська область, ідентифікаційний код юридичної особи - 41667811) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, м.Львів, проспект Шевченка, 17/19; ) 4 540,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 25.05.2021 р.

Суддя О.З. Долінська