ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

17 травня 2021 року м. ХарківСправа № 922/3722/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Деркач П. О.

розглянувши заяву ТОВ "Юліс-А" про стягнення судових витрат (вх. № 9506 від 26.04.2021) у справі

за позовом Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юліс-А" (62405, Харківська обл., сел. Кутузівка, вул. Шкільна, буд. 6)
про стягнення 207812,00 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.04.2021 заяву Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» про залишення позову без розгляду (вх. № 2229 від 20.04.2021) задоволено, позов Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юліс-А» про стягнення 207812,00 грн. залишено без розгляду.

26.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Юліс-А" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про стягнення судових витрат (вх. № 9506), в якій позивач просить суд покласти на відповідача сплату судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Юліс-А" у розмірі 30000,00 грн. Додатком до заяви відповідачем подано примірники з договору №3-Г про надання правової (юридичної) допомоги від 15.12.2020, додаткової угоди від 01.02.2021 до договору №3-Г від 15.12.2020, а також акту приймання - передачі наданих послуг №1 до договору про надання правової допомоги №3-Г від 15.12.2020, які не містять підпису клієнта та відтиску печатки ТОВ "Юліс-А", замість цього містить слово прописом "підпис".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.04.2021 прийнято до розгляду заяву ТОВ "Юліс-А" про стягнення судових витрат (вх. № 9506 від 26.04.2021), розгляд якої призначено в судовому засіданні на 17.05.2021 на 11:00.

13.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Юліс-А" подало клопотання (вх. № 10930) про долучення до матеріалів справи договору №3-Г про надання правової (юридичної) допомоги від 15.12.2020, додаткової угоди від 01.02.2021 до договору №3-Г від 15.12.2020 та акту приймання - передачі наданих послуг від 20.04.2021, які вже містили підписи сторін.

14.05.2021 Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав" подала заперечення на заяву про стягнення судових витрат (вх. № 2690).

Представники учасників справи не скористалися наданим процесуальним правом брати участь в судовому засіданні, призначеному на 18.05.2021, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву ТОВ "Юліс-А" про стягнення судових витрат (вх. № 9506 від 26.04.2021), судом встановлено наступне.

Як зазначалося судом вище, ухвалою Господарського суду Харківської області Господарського суду Харківської області від 20.04.2021 заяву Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» про залишення позову без розгляду (вх. № 2229 від 20.04.2021) задоволено, позов Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юліс-А» про стягнення 207812,00 грн. залишено без розгляду.

Частиною першою статті 244 передбачено, що суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 5 ст. 130 ГПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Юліс-А" на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн. надано наступні документи: договір №3-Г про надання правової (юридичної) допомоги від 15.12.2020, додаткову угоду від 01.02.2021 до договору №3-Г від 15.12.2020 та акт приймання - передачі наданих послуг №1 до договору про надання правової допомоги №3-Г від 15.12.2020.

Предметом договору №3-Г про надання правової (юридичної) допомоги від 15.12.2020 (який визначений у пункті 1.1.) є надання правової (юридичної) допомоги в обсягах та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктами 4.1., 4.2. вказаного Договору передбачено, що вартість правової допомоги складає 1000,00 грн. за одну витрачену адвокатом годину. Правову (юридичну) допомогу, клієнт сплачує на підставі Акту.

Разом із тим, вже після розгляду справи, відповідачем подано додаткову угоду до договору №3-Г від 15.12.2020, згідно якої вартість правової (юридичної) допомоги встановлюється у фіксованому розмірі - 30000,00 грн.

При цьому, витяги з договору №3-Г про надання правової (юридичної) допомоги від 15.12.2020, додаткової угоди від 01.02.2021 до договору №3-Г від 15.12.2020, а також акту приймання - передачі наданих послуг №1 до договору про надання правової допомоги №3-Г від 15.12.2020, які подані відповідачем із заявою про стягнення судових витрат (т.с. 1 а.с. 202-204) не містять підпису клієнта та відтиску печатки ТОВ "Юліс-А", замість цього містить слово прописом "підпис".

Вже 13.05.2021 відповідачем подано клопотання (вх. №10930) про долучення до матеріалів справи договору №3-Г про надання правової (юридичної) допомоги від 15.12.2020, додаткової угоди від 01.02.2021 до договору №3-Г від 15.12.2020 та акту приймання - передачі наданих послуг від 20.04.2021, які вже містили підписи сторін.

Вищенаведене переконливо свідчить про те, що ці документи були складені виключно для подання їх до суду, оскільки відповідач у своєму відзиві на позовну заяву від 17.12.2020 зазначив суму судових витрат у розмірі 5000,00 грн. адвокатського гонорару за надання правової допомоги, а вже після постановлення судом ухвали про залишення позову без розгляду від 20.04.2021, відповідачем 26.04.2021 подано заяву про стягнення судових витрат із витягами з договору №3-Г про надання правової (юридичної) допомоги від 15.12.2020, додаткової угоди від 01.02.2021 до договору №3-Г від 15.12.2020 (в якій вартість правової допомоги встановлюється у фіксованому розмірі - 30000,00 грн.), а також акту приймання - передачі наданих послуг №1 до договору про надання правової допомоги №3-Г від 15.12.2020, на яких не містяться підписів клієнта та відтиску печатки ТОВ "Юліс-А", замість цього містить слово прописом "підпис". Це свідчить про штучне завищення вартості судових витрат на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

До цього ж, відповідач не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Інформація, яка міститься в акті приймання - передачі наданих послуг від 20.04.2021 не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Тобто, зазначений Акт приймання - передачі наданих послуг від 20.04.2021 не може вважатися належним та допустимим доказом в розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Враховуючи вище встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що адвокатом не доведено фактичного розміру понесених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді першої інстанції, та невідворотності їх понесення.

Окрім того, як зазначалося судом вище, згідно з ч. 5 ст. 130 ГПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У даному разі, під час розгляду справи судом не було встановлено обставин щодо наявності необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, суд відмовляє ТОВ "Юліс-А" у відшкодуванні витрат на правничу допомогу в сумі 30000,00 грн.

Керуючись статтями 74, 76-80, 124, 126, 129, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ТОВ "Юліс-А" про стягнення судових витрат (вх. № 9506 від 26.04.2021) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повну ухвалу підписано 17.05.2021 р.

Суддя Є.М. Жиляєв

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.