ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2021 р. Справа № 916/922/21
Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши справу №916/922/21 за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; ел. пошта: ) до Спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Комунпромгаз" (65101, м. Одеса, вул. Варненська, 27) про стягнення 7092,38грн. неустойки,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, вирішені судом заяви, клопотання сторін, вчинені судом процесуальні дії у справі:

Позивач у позові в обґрунтування позовних вимог зазначає, що між СМП ТОВ «Комунпромгаз» та КП «ТМО» було укладено договір оренди № ТГО-151/11 від 06.05.2011р., згідно з яким, відповідач прийняв у строкове платне користування приміщення четвертого поверху, загальною площею 78,9 кв.м та приміщення другого поверху, загальною площею 19,6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 27, строком до 06.05.2014р. Позивач вказує, що додатковою угодою від 01.10.2012р. до договору оренди внесено зміни у частині зменшення площі з «приміщення четвертого поверху, загальною площею 78,9кв.м та приміщення другого поверху, загальною площею 19,6 кв.м» на «приміщення четвертого поверху, загальною площею 78,0 кв.м» та внесено зміни у частині розрахунку орендної плати за місяць, а додатковою угодою від 01.05.2015р. змінено площу орендованого об`єкта з « 78,0 кв.м» на « 41,1 кв.м», внесено зміни у розрахунок орендної плати за місяць та пролонговано договір до 05.06.2017р. В подальшому ОМР прийнято рішення №2284-VII від 26.07.2017р. «Про визначення органу, уповноваженого управляти майном, яке є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси», яким визначено, що ДКВ ОМР є органом, уповноваженим управляти майном комунальної власності територіальної громади міста Одеси, та виступає орендодавцем щодо цілісних майнових комплексів комунальних підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, за виключенням нерухомого майна, повноваження з управління яким передано іншим виконавчим органам ОМР. З огляду на вказане рішення ОМР між ДКВ ОМР та ТОВ «Комунпромгаз» було укладено додатковий договір від 05.01.2018р. №3, відповідно до якого назву орендодавця змінено з «комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» на «департамент комунальної власності Одеської міської ради», внесено зміни у частині розрахунку орендної плати за місяць та продовжено термін дії договору оренди до 01.06.2018р., складено акт приймання-передачі від 05.01.2018р. Також позивач вказує, що у відповідності до ч.4 ст.284 ГК України, за відсутності заяв сторін, договір оренди від 06.05.2011р. №ТГО-151/11 автопролонговано на той самий термін та на тих самих умовах.

Крім того, позивач зазначає, що рішенням Господарського суду Одеської області від 21.07.2020р. по справі №916/3921/19 позовні вимоги Департаменту до ТОВ «Комунпромгаз» про розірвання договору оренди, виселення задоволено, у частині стягнення - відмовлено. За твердженням позивача, у зв`язку з невиконанням орендарем зобов`язання щодо повернення орендованого майна самостійно за актом приймання-передачі, державним виконавцем Першого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) виселено МП у формі ТОВ «Комунпромгаз» із нежитлового приміщень четвертого поверху, загальною площею 41,1 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул.Варненська, 27, про що складено акт державного виконавця від 23.10.2020р. Враховуючи несвоєчасне повернення відповідачем об`єкта оренди, позивач у відповідності до ч.2 ст.785 ЦК України нарахував до стягнення з відповідача неустойку у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення, що за період з 02.09.2020р. по 23.10.2020р. складає 7092,38грн.

Відповідач проти позову заперечує, подав відзив на позов від 20.04.2021р. за вх.№11017/21, де стверджує, що виконав свої зобов`язання повністю і своєчасно. Відповідач зазначає, що орендоване майно він не міг транспортувати до дверей Департаменту, у зв`язку з чим представник останнього повинен був прибути за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 27, і перевірити стан майна, що повертається, скласти відповідний акт, прийняти майно за актом і тільки після відмови відповідача звертатися в державну виконавчу службу. Також відповідач вказує, що він щодня направляв свого представника на вул. Варненську 27, для огляду приміщення в присутності представника ДКВ ОМР і оформлення акту прийому-передачі орендованого майна орендодавцю, однак, представник ДКВ ОМР не прибув, із чого відповідач вбачає, що ДКВ ОМР не забезпечено виконання вимог ст.795 ЦК України. Поряд із цим відповідач зазначає, що направив безпосередньо до ДКВ ОМР свого представника з Актом прийому передачі приміщень площею 41,1кв.м. в 2 примірниках і ключами від приміщень, проте співробітники Департаменту, закрили двері і представника відповідача не пустили, до представника співробітники Департаменту не вийшли. На думку відповідача, факт звільнення приміщення відповідачем може підтвердити представник державної виконавчої служби Сокол Ю.С., яка, переконавшись в тому, що відповідач звільнив приміщення, ніяких заходів по виселенню не вчиняла, від підписання акту і прийому ключів, державний виконавець відмовився. В подальшому представник Департаменту від підписання акту відмовився, але ключі забрав. Відповідач вбачає, що акт, складений представником ДВС лише зафіксував, що приміщення відповідачем звільнене і господарська діяльність не проводиться. Відповідач вважає, що підставою для остаточного розрахунку є акт передачі орендованого майна його власнику, який власником не оформлений з незрозумілих для відповідача причин. Відповідач зазначає, що направив до ДКВ ОМР лист №39 від 31.12.2020р. з проханням підписати акт прийому передачі орендованого майна, з додатком 2 примірників акта, але вирішення цього питання не відбулось. Зважаючи на викладене, у зв`язку з відсутністю акту прийому - передачі орендованого майна його власнику або відмови відповідача від повернення орендованого майна, останній вважає, що не має законних підстав для яких-небудь додаткових платежів.

Так, положення ч.1 ст.248 ГПК України визначають, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, враховуючи, надання сторонами до суду заяв по суті із власними позиціями, отримання позивачем відзиву відповідача, суд, зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, дійшов висновку в контексті гарантій ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року щодо розумного строку розгляду справи, про необхідність розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 07.04.2021р. відкрито провадження у справі №916/922/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заяву позивача від 20.05.2021р. за вх.№13745/21 про ознайомлення з матеріалами справи судом задоволено, під час ознайомлення зі справою позивач отримав копію відзиву відповідача на позов.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

06.05.2011р. між ДКВ ОМР (орендодавець) та МП у формі ТОВ «Комунпромгаз» (орендар) було укладено договір оренди нежилого приміщення №ТГО-151/11, згідно умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування приміщення четверного поверху загальною площею 41,1 кв.м., розташовані за адресою: м.Одеса, вул. Варненська, 27. Термін дії договору оренди: до 01.06.2018р. За орендоване приміщення Орендар, зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить 2769,32 грн., з ПДВ. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності (п.п.1.1., 1.3., 2.2., 2.4. договору, додаткові угоди від 01.05.2015р., від 05.01.2018р.).

За умовами п.п.4.6., 4.9. договору №ТГО-151/11 від 06.05.2011р. після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання. Орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди. У випадку припинення дії цього договору, у зв`язку із закінченням строку або дострокового розірвання договору та не підписання акту приймання-передачі протягом строку, вказаного в п.4.7. договору, Орендар сплачує неустойку в розміні подвійної орендної плати з урахуванням щомісячного індексу інфляції по день підписання акта приймання-передачі приміщення.

Фактично відповідач отримав об`єкт оренди у користування за актами прийому-передачі від 06.05.2011р., від 01.05.2015р., від 05.01.2018р.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.07.2020р. по справі №916/3921/19 за позовом ДКВ ОМР до МП у формі ТОВ ,,Комунпромгаз" розірвано договір оренди нежилого приміщення від 06.05.2011р. №ТГО-151/11, укладений між ДКВ ОМР та МП у формі ТОВ ,,Комунпромгаз", виселено МП ТОВ ,,Комунпромгаз" з нежитлового приміщення четвертого поверху загальною площею 41,1 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, буд. 27, на користь ДКВ ОМР.

Як вбачається із акта державного виконавця Першого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.10.2020р., виходом за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 27, встановлено, що ТОВ «Комунпромгаз» виселилося з нежитлового приміщення 41,1кв.м.; майно, належне ТОВ «Комунпромгаз», за вказаною адресою відсутнє; рішення суду №916/3921/19 виконано.

Постановою державного виконавця Першого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.11.2020р. виконавче провадження №63077646 з примусового виконання наказу суду від 01.09.2020р. по справі №916/3921/19 - закрито.

Додану позивачем до позову претензію від 10.12.2020р. суд до уваги не приймає, оскільки вона не містить доказів, ані її надсилання, ані вручення відповідачу. Розміщені на претензії підписи невідомих осіб без вказання прізвищ/посад осіб, що їх проставили, не є можливим ідентифікувати.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін, мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч.1, 5 ст.762 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (ч.ч.1, 2 ст.785 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Приписами ч.4 ст.284 Господарського кодексу України встановлено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, судом встановлено, що укладений між ДКВ ОМР та МП ТОВ «Комунпромгаз» договір оренди нежитлового приміщення №ТГО-151/11 від 06.05.2011р. було розірвано за рішенням Господарського суду Одеської області від 21.07.2020р. по справі №916/3921/19, виселено МП ТОВ «Комунпромгаз» з нежитлового приміщення четвертого поверху загальною площею 41,1 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, буд. 27.

Судом перевірено твердження позивача про те, що рішення суду від 21.07.2020р. по справі №916/3921/19 набрало законної сили. Так, згідно відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень рішення від 21.07.2020р. по справі №916/3921/19 набрало законної сили 01.09.2020р.

Доказів скасування рішення суду від 21.07.2020р. по справі №916/3921/19 до даної справи не подано.

Наразі, фактичне виконання рішення суду від 21.07.2020р. по справі №916/3921/19 здійснено державним виконавцем, про що свідчать акт від 23.10.2020р., постанова про закінчення виконавчого провадження від 02.11.2020р.

Відповідачем до справи не подано доказів самостійного виконання рішення суду від 21.07.2020р. по справі №916/3921/19 у встановлений законом спосіб із оформленням відповідного акту передавання об`єкта оренди.

Поряд із цим відповідач не підтвердив суду своє твердження стосовно намагання у добровільному порядку звільнити орендоване приміщення, тобто, не подав доказів листування із позивачем з цього приводу. Не подано також доказів оформлення відповідачем акту та надсилання його позивачу. Звідси, є необґрунтованим твердження відповідача щодо відмови позивача прийняти орендоване майно з користування відповідача.

До того ж слід зазначити, що як п.4.6. договору №ТГО-151/11 від 06.05.2011р., так і положеннями ч.2 ст.795 ЦК України до обов`язку орендаря покладено повернення майна орендодавцю зі складанням акту приймання-передачі. Як вказують матеріали справи, такий обов`язок відповідачем не виконано.

Отже, за таких умов позивачем підставно нараховано до стягнення з відповідача 7092,38грн. неустойки за період з 02.09.2020р. по 23.10.2020р., з огляду на що позовна вимога позивача про її стягнення з відповідача підлягає судом задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню з відповідача підлягає на користь позивача 2270грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; ел. пошта: ) до Спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Комунпромгаз" (65101, м. Одеса, вул. Варненська, 27) про стягнення 7092,38грн. неустойки,

2. Стягнути зі Спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Комунпромгаз" (65101, м. Одеса, вул. Варненська, 27, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; ел. пошта: , ) 7092 (сім тисяч дев`яносто дві) грн. 38коп. неустойки, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

У відповідності до ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 25 травня 2021 р.

Суддя І.А. Малярчук