Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Кібенко О.Р., Стратієнко Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Коровай Л.В.,
представників учасників справи:
позивача - Кулигіна А.Є. (адвокат);
відповідача - Мотляха О.О (адвокат);
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Український сучасний турбінний комплекс»
про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український су-часний турбінний комплекс»
до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс»
про стягнення 1 401 253,36 грн,
При зверненні з касаційною скаргою ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс» просило здійснити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, на підставі доказів, які будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення Верховним Судом остаточного рішення у цій справі. Орієнтовний (попередній) розмір витрат на професійну правничу допомогу складав 40 000,00 грн.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.
Розглянувши заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд касаційної інстанції вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
У розділі 2 договору зазначено, що бюро зобов`язується надавати юридичні послуги на умовах, визначених у договорі; оперативно та своєчасно інформувати клієнта про хід надання послуг; сумлінно виконувати взяті на себе за договором зобов`язання; у разі виникнення конфлікту інтересів негайно повідомити про це клієнта і вжити необхідних заходів для уникнення шкоди інтересам клієнта; зберігати оригінали документів, які передаються клієнтом бюро в межах виконання договору, протягом одного року з моменту припинення дії договору.
Додатковою угодою від 02.06.2020 до договору про надання правової допомоги від 08.07.2019 сторони погодили, що вартість дій бюро в рамках виконання п.п. 1.3.2 договору складає 40 000,00 грн. Сторони зазначили, що вказана сума сплачується на користь бюро в цілому за надання комплексної правової допомоги клієнту під час перегляду справи судом касаційної інстанції незалежно від фактичної кількості вчинених бюро дій під час надання такої правової допомогиё при цьому наданий об`єм юридичних послуг у будь - якому разі фіксується відповідними актами.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи .
Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Позивач, на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу за розгляд спору в суді касаційної інстанції в розмірі 40 000,00 грн, надав такі докази:
- копію додаткової угоди від 02.06.2020 до договору про надання правової допомоги від 08.07.2019;
- копію акту виконаних робіт із детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) від 15.02.2021 до договору про надання правової допомоги від 08.07.2019;
- рахунок на оплату від 10.02.2021 до договору про надання правової допомоги від 08.07.2019 на суму 40 000,00 грн;
- копію платіжного доручення № 11 від 15.02.2021 на доказ оплати наданих послуг.
Отже позивачем, згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, було доведено надання йому вказаних послуг у суді касаційної інстанції.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
24.02.2021 АТ «Укртрансгаз» подало заперечення проти заяви щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якому просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу або зменшити їх розмір на 90%. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на те, що він перебуває у скрутному фінансовому становищі, оскільки замовники послуг не здійснюють своєчасно оплату наданих їм послуг. Також АТ «Укртрансгаз» вказує, що позивачем не надано детального опису робіт та витраченого на них часу, що не узгоджується з позиціями Верховного Суду, викладених у постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17 та від 11.04.2018 у справі № 814/698/16. Крім того, відповідач вказує, що предметом касаційного перегляду були рішення судів першої та апеляційної інстанцій лише щодо стягнення інфляційних втрат за вересень та листопад 2017 року, що свідчить про її несуттєву складність.
Касаційний господарський суд вважає частково обґрунтованими доводи АТ «Укртрансгаз» викладені у запереченні щодо необхідності зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
З огляду на подані заперечення, фактичний об`єм наданих юридичних послуг ТОВ «Український сучасний турбінний комплекс», співмірність суми витрат із складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, а також доведеність позивачем, у відповідності до вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України, надання йому адвокатським бюро «Кулигін і партнери», зокрема адвокатом Кулигіним А.Є. послуг на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про відшкодування понесених позивачем судових витрат за представництво інтересів в суді касаційної інстанції в сумі 30 000,00 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Український сучасний турбінний комплекс» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції задовольнити частково.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді О. Кібенко

Л. Стратієнко