РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.05.2021Справа №910/2383/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Метал"

до Державного підприємства "Завод 410 ЦА"

про стягнення 21 003,17 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "Завод 410 ЦА" про стягнення 21 003,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним на підставі Договору №УМТЗ-19-370/8 купівлі-продажу (поставки) від 13.11.2019 та згідно видаткової накладної №200 від 02.12.2019 було поставлено відповідачу товар вартістю 18 240,00 грн., в той час як останнім свої зобов`язання з оплати вказаного товару не виконано, у зв`язку з чим у Державного підприємства "Завод 410 ЦА" виникла заборгованість у розмірі 18 240,00 грн.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" штрафу у розмірі 1 276,80 грн., 3% річних у розмірі 575,77 грн., нарахованих за період з 21.01.2020 по 08.02.2021, та інфляційних втрат у розмірі 910,60 грн., нарахованих за період з лютого 2020 року по січень 2021 року.

До позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" було долучено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач поніс витрати на оплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та очікує понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у орієнтовному розмірі 21 500,00 грн., докази понесення яких будуть подані до суду у порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 відкрито провадження у справі №910/2383/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Вказана ухвала суду від 17.02.2021 була надіслана відповідачу 19.02.2021 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03151, місто Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 94), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, та у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення №426 була вручена Державному підприємству "Завод 410 ЦА" 22.02.2021.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/2383/21 встановлено Державному підприємству "Завод 410 ЦА" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Державне підприємство "Завод 410 ЦА" повинне було подати відзив на позов у строк до 09.03.2021 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

13.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" (продавець) та Державним підприємством "Завод 410 ЦА" (покупець) укладено договір №УМТЗ-19-370/8 купівлі-продажу (поставки) (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого продавець зобов`язався протягом строку дії договору поставити покупцю товари, зазначені в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Найменування товару: зварна проволка. Код ДК: 021-2015-14724000-2, 443300000-2, 44310000-6, 3171000-6 (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 1.3 Договору поставка товарів здійснюється окремими партіями, згідно з заявкою покупця, переданою факсимільним зв`язком або електронною поштою. Номенклатурний перелік, асортимент, кількість товарів та ціна передбачені у Специфікаціях.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що загальна сума цього договору на момент його укладення складає: 18 240,00 грн., в тому числі ПДВ 20%.

Відповідно до пункту 3.2 Договору ціна одиниці товарів фіксується на момент укладення договору та передбачена в Специфікації до договору з урахуванням умов поставки, протягом строку дії цього договору зміні в односторонньому порядку не підлягає.

У пункті 4.1 Договору сторонами погоджено, що розрахунки проводяться наступним шляхом:

- покупець направляє продавцю (факсимільним зв`язком або електронною поштою) заявку на поставку товару в рамках Специфікацій, які є невід`ємними додатками до даного договору.

- продавець передає покупцю рахунок для оплати замовленої продукції.

- покупець згідно рахунку в рамках Специфікації (додатку) проводить платіж, умови зазначаються у кожній Специфікації окремо.

Форма розрахунків: безготівкова, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця, вказаний в Договорі (п. 4.2 Договору).

У відповідності до п.п. 5.1, 5.2, 5.3 Договору строк поставки товарів, місце поставки (передачі) партії товарів та умови поставки товарів визначаються в кожній Специфікації окремо.

Право власності на товар, а також ризики випадкової втрати або пошкодження товару переходять від продавця до покупця в момент передачі товару на складі покупця з підписанням відповідних супровідних документів та проходження контролю на складі покупця, якщо не передбачено інше (п. 5.6 Договору).

Пунктом 7.3 Договору визначено, що за прострочення виконання зобов`язань за цим договором понад тридцять днів з винної сторони додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2020, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання їх сторонами (п. 10.1 Договору).

Сторонами було підписано Специфікацію №1 до Договору, згідно якої продавець зобов`язався протягом 10 календарних днів з моменту отримання заявки покупця поставити покупцю зварну проволоку ПАНЧ-11, діаметром 1,2 мм (в катушках по 2 кг) у кількості 8 кг (4 катушки) загальною вартістю 18 240,00 грн. з ПДВ, а покупець зобов`язався здійснити оплату 100% вартості товару протягом 30 банківських днів після поставки товару та проведення вхідного контролю, на підставі рахунку, виставленого за заявкою покупця.

За доводами Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Метал", ним на виконання спірного Договору було поставлено Державному підприємству "Завод 410 ЦА" товар вартістю 18 240,00 грн., в той час як відповідачем свого обов`язку з оплати вказаного товару не виконано.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем свого зобов`язання по оплаті поставленого згідно Договору товару, у зв`язку з чим у Державного підприємства "Завод 410 ЦА" наявна заборгованість у розмірі 18 240,00 грн. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" штрафу у розмірі 1 276,80 грн., 3% річних у розмірі 575,77 грн., нарахованих за період з 21.01.2020 по 08.02.2021, та інфляційних втрат у розмірі 910,60 грн., нарахованих за період з лютого 2020 року по січень 2021 року.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Також з аналізу умов Договору вбачається, що він є рамковим договором, тобто таким, що укладений з метою багаторазового застосування, який містить загальні умови поставки товару постачальником, та при цьому погодження істотних умов (найменування товару, кількість, вартість, тощо) кожного окремого зобов`язання з поставки товару (партії товару) погоджується сторонами, зокрема, у Специфікаціях та видаткових накладних.

За приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи видаткової накладної №200 від 02.12.2019 позивачем поставлено відповідачу товар загальною вартістю 18 240,00 грн.

Вказана видаткова накладна підписана уповноваженими представниками сторін, а також в ній містяться посилання на реквізити Договору.

Зокрема, на підтвердження повноважень особи, яка від імені Державного підприємства "Завод 410 ЦА" прийняла товар, позивачем було долучено до матеріалів справи довіреність №1276 від 02.12.2019, якою уповноважено менеджера (управителя) з транспортно-експедиторської діяльності Трофімова Олега Сергійовича на отримання від позивача цінностей від імені відповідача.

Отже, матеріалами справи підтверджується поставка позивачем відповідачу товару загальною вартістю 18 240,00 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 4.1 Договору сторонами погоджено, що покупець згідно рахунку в рамках Специфікації (додатку) проводить платіж, умови зазначаються у кожній специфікації окремо.

Специфікацією №1 передбачено, що покупець повинен здійснити оплату 100% вартості товару протягом 30 банківських днів після поставки товару та проведення вхідного контролю, на підставі рахунку, виставленого за заявкою покупця.

Визначення поняття "банківський день" наявне у п.п. 6 п. 4 Положення про порядок здійснення банками операцій за акредитивами, затвердженого постановою Правління Національного банку України №514 від 03.12.2003, згідного якого це робочий день банку в тому місці, у якому повинна виконуватися дія, передбачена Уніфікованими правилами та звичаями для документарних акредитивів або іншими міжнародними документами, затвердженими Міжнародною торговельною палатою.

Тобто, банківський день - це частина робочого дня, протягом якої приймаються документи на переказ. Дні визначаються для банків робочими за правилами, встановленими відповідною постановою Національного банку України.

Відтак, Державне підприємство "Завод 410 ЦА" повинне було оплатити поставлений йому згідно видаткової накладної №200 від 02.12.2019 товару до 16.01.2020 включно.

Позивач стверджує, а відповідач не скористався своїм правом на спростування таких тверджень, що Державним підприємством "Завод 410 ЦА" не виконано свого обов`язку з оплати товару.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів сплати Державним підприємством "Завод 410 ЦА" Товариству з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" коштів у розмірі 18 240,00 грн. станом на дату розгляду даної справи відповідачем суду не надано.

З огляду на приписи ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що відповідачем було прострочено виконання своїх грошових зобов`язань з оплати поставленого позивачем згідно Договору товару та станом на дату розгляду даної справи у Державного підприємства "Завод 410 ЦА" наявна перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" заборгованість у розмірі 18 240,00 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, наявність та розмір заборгованості Державного підприємства "Завод 410 ЦА" підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" підлягають задоволенню повінстю.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" штрафу у розмірі 1 276,80 грн., 3% річних у розмірі 575,77 грн., нарахованих за період з 21.01.2020 по 08.02.2021, та інфляційних втрат у розмірі 910,60 грн., нарахованих за період з лютого 2020 року по січень 2021 року.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Державне підприємство "Завод 410 ЦА" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 7.3 Договору визначено, що за прострочення виконання зобов`язань за договором понад тридцять днів з винної сторони додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Зважаючи, що відповідачем було прострочено оплату товару, поставленого за видатковою накладною №200 від 02.12.2019 на суму 18 240,00 грн. понад тридцять днів, то у Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" наявні підстави для застосування штрафу, передбаченого п. 7.3 Договору.

Здійснивши перерахунок 7% від суми простроченої заборгованості (18 240,00 грн.), суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1 276,80 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за спірним Договором понад 30 днів є правомірною та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із розрахунку 3% річних вбачається, що позивачем нараховується відповідачу 3% річних за прострочення оплати товару за видатковою накладною №200 від 02.12.2019 у період з 21.01.2020 по 08.02.2021.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних з урахуванням визначеного позивачем періоду нарахування, суд приходить до висновку про правомірність вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" про стягнення з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" 3% річних у розмірі 575,77 грн.

З розрахунку інфляційних втрат вбачається, що позивачем нараховуються відповідачу інфляційні втрати за прострочення оплати товару за видатковою накладною №200 від 02.12.2019 у період з лютого 2020 року по січень 2021 року.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат з урахуванням визначеного позивачем періоду нарахування, суд, керуючись імперативними приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, приходить до висновку про правомірність стягнення з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" інфляційних втрат у розмірі 910,60 грн.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" підлягають задоволенню повністю, а з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" підлягає стягненню сума боргу у розмірі 18 240,00 грн., штраф у розмірі 1 276,80 грн., 3% річних у розмірі 575,77 грн. та інфляційні втрати у розмірі 910,60 грн.

Витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Позивачем також було заявлено до стягнення з відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

До позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" було долучено заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якій позивач вказує, що поніс витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 4 500,00 грн. та очікує додатково понести витрати на правничу допомогу з підготовки додаткових заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань та на участь в судових засідань у орієнтовному розмірі 17 000,00 грн.

При цьому, у змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" вказувало, що надасть суду остаточний розрахунок судових витрат протягом 5 днів з дня ухвалення рішення суду.

Проте, дана справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а матеріали справи не містять жодних інших складених позивачем документів (крім позову), відтак відсутні будь-які підстави вважати, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" були понесені будь-які інші додаткові витрати на оплату послуг адвоката на представництво інтересів позивача в межах справи №910/2383/21, ніж ті, що були понесені станом на дату подання позовної заяви.

З огляду на наведене та з метою економії процесуального часу учасників справи та виконання завдань господарського судочинства, визначених у ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, в тому числі щодо забезпечення своєчасного вирішення судом спору, суд вбачає за доцільне розглянути питання розподілу витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" в межах справи №910/2383/21 здійснювалось адвокатом Кізік Анною Миколаївною (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №6619/10 від 26.04.2018) на підставі ордеру серії КС №723907 від 12.02.2021.

Як вбачається із інформації, розміщеної на веб-сайті Національної асоціації адвокатів України, за електронною адресою http://erau.unba.org.ua/, Кізік Анна Миколаївна здійснює адвокатську діяльність в Адвокатському об`єднанні "Ю.Д.К.".

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до акту виконаних робіт (послуг) за надання разової правової допомоги від 28.02.2021 Адвокатським об`єднанням "Ю.Д.К." було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" послуги з аналізу первинних документів щодо спірних взаємовідносин з Державним підприємством "Завод 410 ЦА", складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості до Господарського суду міста Києва загальною вартістю 4 500,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" було прийнято виконані Адвокатським об`єднанням "Ю.Д.К." роботи (послуги) за вказаним актом без зауважень та на підставі рахунку №08/02-2 від 08.02.2021 здійснено їх оплату, що підтверджується платіжним дорученням №3781 від 09.02.2021 на суму 4 500,00 грн.

При цьому, судом враховано, що у акті виконаних робіт (послуг) за надання разової правової допомоги допущено описку в даті складення такого акту та зазначено 28.02.2021 замість 08.02.2021, проте дана описка, з огляду на наявність в матеріалах справи інших документів (рахунку від 08.02.2021, платіжного доручення від 09.02.2021), та сам факт подачі позову до суду (12.02.2021 здано до установи поштового зв`язку), не зумовлює недійсність такого акту, а також не ставить під сумнів обсяг та вартість наданих Адвокатським об`єднанням "Ю.Д.К." послуг (виконаних робіт).

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Встановивши обставини, викладені у ч. 5 ст. 129 та ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а також приймаючи до уваги наслідки вирішення даної справи - задоволення позовних вимог у повному обсязі та відсутність клопотання відповідача, поданого в порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на оплату послуг адвоката у розмірі 4 500,00 грн.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 94; ідентифікаційний код 01128297) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Метал" (02218, м. Київ, вул. Райдужна, буд. 41, кв. 2; ідентифікаційний код 39578450) борг у розмірі 18 240 (вісімнадцять тисяч двісті сорок) грн. 00 коп., штраф у розмірі 1 276 (одна тисяча двісті сімдесят шість) грн. 80 коп., 3% річних у розмірі 575 (п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 77 коп., інфляційні втрати у розмірі 910 (дев`ятсот десять) грн. 60 коп., судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 18.05.2021.

Суддя Р.В. Бойко