Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/360/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Докиль Н.Б. дов. від 17.02.2021 №3

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Житомирського міського центру зайнятості

до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

про стягнення 74 976,43 грн

Житомирський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про стягнення 74 976,43 грн виплачених як допомога по безробіттю громадянці ОСОБА_1 за період з 13.01.2020 по 14.10.2020, яку згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №03/03 від 15.10.2020 поновлено на посаді головного спеціаліста відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з 08.01.2020.

Ухвалою суду від 06.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

26.04.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що наказом Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24.12.2019 №2382/1 "Про звільнення ОСОБА_1 " та від 08.01.2020 №3/3 "Про внесення змін до наказу ГТУЮ у Житомирській області від 24.12.2019 №2382/1" ОСОБА_1 було звільнено із займаної нею посади. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 ОСОБА_1 поновлено на посаді у зв`язку з чим наказом ГТУЮ у Житомирській області від 15.10.2020 №30/3 "Про поновлення", ОСОБА_1 було поновлено на посаді головного спеціаліста відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Постановою сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2021 апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною відмову Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), викладену у листі від 22.01.2020 №16/24/32/352, у прийнятті ОСОБА_1 на державну службу. Поновлено з 08.01.2020 у Центрально-Західному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) на рівнозначну посаду, яку вона займала до звільнення. При цьому відповідач зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині, зокрема, виплати середнього розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та про поновлення на роботі не врахували доводи Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з даного питання, а тому сума отриманих ОСОБА_1 коштів по безробіттю не була вирахувана із розрахунку оплати за час вимушеного прогулу. Тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області коштів в розмірі 74 976,43 грн, сплачених Житомирським міським центром зайнятості ОСОБА_1 , як допомоги по безробіттю, оскільки це призведе до подвійного стягнення суми, яка вже була виплачена по рішенню суду.

13.05.2021 на електронну адресу суду та 17.05.2021 поштовим зв`язком від відповідача надійшов лист від 13.05.2021, у якому просить розгляд справи проводити за відсутністю його представника з урахуванням відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області на посаді головного спеціаліста відділу з питань нотаріату з 07.05.2015 по 08.01.2020.

24.12.2019 №2382/1 "Про звільнення ОСОБА_1 " та від 08.01.2020 №3/3 "Про внесення змін до наказу ГТУЮ у Житомирській області від 24.12.2019 №2382/1" ОСОБА_1 було звільнено із займаної нею посади у зв`язку із ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

13.01.2020 ОСОБА_1 звернулася до Житомирського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та за відсутності підходящої роботи 13.01.2020 їй було надано статус безробітного і призначено допомогу по безробіттю.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 у справі №240/665/20 позов ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково.

Визнано незаконними та скасовано накази Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24.12.2019 №2382/1 "Про звільнення ОСОБА_1 ", від 08.01.2020 №3/3. Поновлено з 08.01.2020 ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 08.01.2020 по день прийняття рішення у справі включно, моральну шкоду у сумі 5000,00 грн.

Зобов`язано Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.12.2019 з урахуванням висновків, викладених у даному судовому рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №30/03 від 15.10.2020 ОСОБА_1 поновлено з 08.01.2020 на посаді головного спеціаліста відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Житомирській області із збереженням 9 рангу державного службовця в межах категорії "В" посад державної служби, з посадовим окладом в розмірі 5 500,00 грн.

З 15.10.2020 припинено реєстрацію ОСОБА_1 як безробітної в Житомирському МЦЗ.

Згідно довідки Житомирського міського центру №522 від 19.10.2020 за період перебування на обліку в центрі зайнятості з 13.01.2020 по 14.10.2020 ОСОБА_1 отримала допомогу по безробіттю у сумі 74 976,43 грн.

За підписом директора Житомирського міського центру зайнятості видано наказ від 29.10.2020 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю.

З метою досудового врегулювання спору Житомирський міський центр зайнятості направив претензію від 03.11.2020 №4386/08 відповідачу про повернення у розмірі 74 976,43 грн.

Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області надало відповідь від 23.11.2020, що 16.10.2020 до сьомого апеляційного адміністративного суду ним подана апеляційна скарга на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 по справі №240/665/20 В разі залишення рішення суду без змін, зважаючи на відсутність кошторисних призначень та відповідного фінансування, відповідач буде звертатись до Міністерства юстиції України з проханням про виділення коштів для сплати необхідних платежів.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2021 у справі №240/665/20 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 скасовано та прийнято нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано накази Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24.12.2019 №2382/1 "Про звільнення ОСОБА_1 " та від 08.01.2020 №3/3 про внесення зміни до наказу від 24.12.2019 №2382/1. Визнано протиправною відмову Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), викладену у листі від 22.01.2020 №16-24/32/352, у прийнятті ОСОБА_1 на державну службу.

Поновлено з 08.01.2020 ОСОБА_1 у Центрально-Західному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на рівнозначну посаду, яку вона займала до звільнення.

Стягнуто з Ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 08.01.2020 року по 18.02.2020 року в сумі 96588,80 грн, моральну шкоду у сумі 5000,00 грн.

Оскільки сума отриманої допомоги по безробіттю не повернена, позивач звернувся до суду про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області виплачених як допомога по безробіттю, в загальній сумі 74 976,43 грн.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України від "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Пунктом 8 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Терміни "застрахована особа", "страхувальники" та "роботодавці" вживаються в Законі у значенні, наведеному у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Так, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок;

роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Згідно п.2 ч.1 ст.45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, у відповідності до пп. 2 п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", є підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю.

Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу (абз. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Викладене за своїм змістом узгоджується з приписами п. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", згідно якого з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Системний аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку про те, що обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, виникає у тому випадку, якщо невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи, і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати, що має бути підтверджено відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили в порядку, визначеному законодавством.

Суд визнає доведеним, що Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області є роботодавцем у розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"; що у період 13.01.2020 по 14.10.2020 громадянка ОСОБА_1 перебувала на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітна та отримала допомогу по безробіттю в сумі 74 976,43 грн, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2021 у справі №240/665/20 визнано незаконними та скасовано накази Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24.12.2019 №2382/1 "Про звільнення ОСОБА_1 " та від 08.01.2020 №3/3 про внесення зміни до наказу від 24.12.2019 №2382/1. Визнано протиправною відмову Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), викладену у листі від 22.01.2020 №16-24/32/352, у прийнятті ОСОБА_1 на державну службу. Отже, ОСОБА_1 звільнено протиправно.

Слід зазначити, що сума соціальної допомоги по безробіттю, виплачена позивачем ОСОБА_1 та стягнення якої є предметом даного позову, підлягає відшкодуванню в порядку, встановленому статтями 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а виплати, що були присуджені ОСОБА_2 на підставі постанови суду в порядку частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю - як середній заробіток за час вимушеного прогулу, є різні за своєю правовою природою.

Тобто, юридична відповідальність відповідача перед позивачем та відповідача перед ОСОБА_1 , є різними, що не суперечить приписам статті 61 Конституції України.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст.81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, вимоги Житомирського міського центру зайнятості про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області виплачених центром зайнятості Джунь Г.О. грошових коштів у сумі 74 976,43 грн суд визнає обґрунтованими, а тому позов належить задовольнити повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (10014, м. Житомир, майдан Соборний, 1, ) на користь Житомирського міського центру зайнятості (10025, м. Житомир, пл. Польова, 6-А, код ЄДРПОУ 13561251) - 74 976,43 грн виплаченої допомоги по безробіттю, 2 270,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.05.21

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1 - в справу

2-3 - сторонам (рек.)