ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

24 травня 2021 р. Справа № 924/266/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця Коваль Лариси Вікторівни, м. Волочиськ Хмельницької області

до Волочиського районного споживчого товариства, м. Волочиськ Хмельницької області

про зобов`язання виконати умови договору

за участю представників:

позивача: Коваль Л.В.

Заїка В.В.- згідно з ордером

відповідача: Коновалов М.А. - згідно з ордером

У засіданні оголошено вступну і резолютивну частини ухвали.

встановив: фізична особа-підприємець Коваль Лариса Василівна, м. Волочиськ Хмельницької області звернулась до суду з позовом до Волочиського районного споживчого товариства, м. Волочиськ Хмельницької області, в якому просить зобов`язати відповідача виконати умови договору від 16.03.2016, укладеного між відповідачем та позивачем, посвідченого приватним нотаріусом Гадайчук Є.А. та зареєстрованого в реєстрі №910, а саме: укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна (ресторан "Дружба"), що розташоване у м. Волочиськ по вул. Незалежності, 7А Хмельницької області за ціною, що буде визначена на підставі висновку суб`єкта оцінювання на дату викупу.

В обґрунтування позову позивач посилається на право викупу орендованого приміщення після закінчення терміну дії договору оренди приміщення від 16.03.2016. Правовою підставою позовних вимог зазначає положення ст. ст. 525, 526, 598, 626, 635 ЦК України, ст. 202 ГК України.

У клопотанні про закриття провадження у справі (від 16.04.2021) відповідач зауважив, що договір оренди від 16.02.2016 укладено з орендарем - фізичною особою, а тому спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Крім того, повідомив, що договір було розірвано в односторонньому порядку з 04.03.2021 у зв`язку з несплатою орендарем орендної плати. При цьому у подальшому, 14.04.2021 приміщення, що було об`єктом оренди за договором від 16.03.2016, відчужено відповідачем підприємству споживчої кооперації "СТ Кооп 2015 Плюс" на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2021, а тому у справі відсутній предмет спору. З огляду на зазначене вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

При розгляді клопотання відповідача про закриття провадження у справі судом враховується, що відповідно до п. п. 1, 2 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; відсутній предмет спору.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

З матеріалів справи слідує, що договір оренди приміщення від 16.03.2016 укладений між Волочиським районним споживчим товариством Хмельницької ОСС (орендодавець) та Коваль Ларисою Василівною (орендар).

Згідно з п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування 70/100 частин нежитлової будівлі, ресторан " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що розташована в АДРЕСА_1 , на строк, зазначений в п. 4.1 цього договору (приміщення). В оренду передається приміщення площею 361,6 кв. м.

Приміщення, що передається в оренду на умовах цього договору повинно бути використане орендарем виключно за призначенням як заклад громадського харчування (п. 2.1 договору).

З відомостей, зазначених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, убачається, що позивач як фізична особа-підприємець зареєстрована 30.05.2001, видами діяльності позивача є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний).

Вищенаведені умови договору оренди приміщення від 16.03.2016, а також використання орендованого приміщення для здійснення господарської діяльності позивача характеризують договір від 16.03.2016 як господарське зобов`язання та свідчать про виникнення між сторонами господарських правовідносин, з яких і виник спір.

Крім того, позивач у підготовчому засіданні зазначила, що частина нежитлової будівлі, ресторан " ІНФОРМАЦІЯ_1 " бралася в оренду для здійснення підприємницької діяльності.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору.

З приводу доводів відповідача про відсутність предмета спору у справі як підставу для закриття провадження, судом береться до уваги, що під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Виходячи зі змісту позовних вимог про зобов`язання відповідача виконати умови договору від 16.03.2016, а саме: укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, посилання відповідача на розірвання договору оренди приміщення від 16.03.2016 та подальше відчуження приміщення не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі.

З огляду на наведене, суд доходить висновку про непідтвердження підстав для закриття провадження у справі, зазначених відповідачем у клопотанні від 16.04.2021, та, відповідно, відмову у його задоволенні.

Від позивача надійшла заява до відповідачів: Волочиського районного споживчого товариства та підприємства споживчої кооперації «СТ КООП 2015 ПЛЮС» (позовна заява «уточнена» від 21.05.2021), в якій просить: визнати недійсним договір купівлі - продажу нежитлового приміщення від 14.04.2021 року серія та номер 2461 ресторан «Дружба», загальною площею 433,1 кв.м., що розташоване за адресою Хмельницька область, м. Волочиськ по вул. Незалежності, 7А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; зобов`язати Волочиське районне споживче товариство виконати умови договору від 16.03.2016, укладеного між Волочиським районним споживчим товариством та Коваль Ларисою Василівною , посвідченого приватним нотаріусом Гадайчук Є.А. та зареєстрованим в реєстрі № 910, а саме: укласти договір купівлі продажу нерухомого майна (ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), що розташоване у АДРЕСА_1 за ціною, що буде визначена на підставі висновку суб`єкта оцінювання на дату викупу. Позовні вимоги щодо визнання недійсним правочину обгрунтовані його фіктивністю та невідповідністю законодавству.

Статтею 46 ГПК України визначено процесуальні права та обов`язки сторін. Частиною другою даної статті закріплено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. Частиною третьою даної статті визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Зокрема, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.08.2020 у справі №911/2139/19).

У п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 відзначалось, що збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Як убачається зі змісту позовної заяви позивачем було заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру - зобов`язати відповідача виконати умови договору від 16.03.2016, а саме: укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна.

Подаючи "уточнену" позовну заяву позивач не змінює, а фактично доповнює позов ще однією позовною вимогою немайнового характеру, яка не була зазначена у позовній заяві, а саме: про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 14.04.2021. Зазначена позовна вимога має свій предмет і підстави, а тому доповнення нею існуючого позову не відповідає положенням ст. 46 ГПК України.

Крім того, звертається увага на зазначення, окрім Волочиського районного споживчого товариства, ще одного відповідача - підприємства споживчої кооперації «СТ КООП 2015 ПЛЮС», без дотримання вимог ст. 48 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви позивача від 21.05.2021 («уточненої» позовної заяви).

Від відповідача надійшов відзив на позов (від 24.05.2021), в якому звернув увагу на відсутність у позові визначення індивідуальних ознак спірного майна, з приводу якого заявлено позовні вимоги. Стверджує, що право позивача на викуп майна припинилося з огляду на розірвання договору оренди відповідачем в односторонньому порядку у зв`язку з несплатою відповідачем орендної плати. Вважає, що розірвання договору та відсутність закінчення договору у термін, визначений самим договором, не передбачає виникнення права позивача на викуп предмета оренди. На думку відповідача, положення договору оренди про право орендаря на викуп предмету оренди не є попереднім договором (не визначено строк укладення основного договору, а встановлений у договорі строк становить більше 1 року, що суперечить ст. 182 ГК України). При цьому до правових наслідків порушення попереднього договору ст. 635 ЦК України віднесено лише відшкодування збитків, завданих простроченням. Звертає увагу на те, що позивачем проект договору про викуп надіслано з порушенням встановленого законодавством строк, що є підставою для припинення попереднього договору. Повторно зазначив, що за договором купівлі-продажу від 14.04.2021 право власності на спірне приміщення перейшло до підприємства споживчої кооперації «СТ КООП 2015 ПЛЮС».

Судом враховується, що відповідно до ст. 50 ГПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

З матеріалів справи слідує, що 14.04.2021 між Волочиським районним споживчим товариством (продавець) та підприємством споживчої кооперації "СТ КООП 2015 ПЛЮС" (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (далі - договір купівлі-продажу), згідно з п. 1 якого відповідно до умов цього договору продавець передає у власність, а покупець приймає у власність нежитлове приміщення, ресторан "Дружба" загальною площею 433,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Волочиський район, м. Волочиськ, вулиця Незалежності, 7а (нежитлове приміщення). Договір посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. та зареєстрований в реєстрі за №2461.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (від 14.04.2021) нежитлове приміщення, ресторан " ІНФОРМАЦІЯ_1 " загальною площею 433,1 кв.м., яке розташоване за адресою: Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 7а, зареєстроване на праві приватної власності за підприємством споживчої кооперації "СТ КООП 2015 ПЛЮС" на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2021 №2461.

Враховуючи зміст позовних вимог, які полягають у зобов`язанні відповідача виконати умови договору від 16.03.2016, а саме: укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна (ресторан "Дружба"), що розташоване у м. Волочиськ по вул. Незалежності, 7А Хмельницької області, а також те, що зазначене приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2021 №2461 відчужене підприємству споживчої кооперації "СТ КООП 2015 ПЛЮС", суд доходить висновку про необхідність залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, оскільки рішення у справі може вплинути на права та обов`язки вказаного підприємства як покупця, що набув право власності на спірне приміщення.

Беручи до уваги визначені ст. 177 ГПК України завдання підготовчого провадження, залучення до участі у справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, відсутність можливості розглянути у цьому підготовчому засіданні питання, визначені ст. 182 ГПК України, суд вважає за необхідне відкласти підготовче засідання.

Керуючись ст. ст. 46, 50, 120, 121, 177, 182, 183, 184, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Волочиського районного споживчого товариства від 16.04.2021 про закриття провадження у справі відмовити.

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Коваль Лариси Вікторівни від 21.05.2021 («уточненої позовної заяви») відмовити.

Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача підприємство споживчої кооперації «СТ КООП 2015 ПЛЮС» (код 44068251).

Відкласти підготовче засідання у справі №924/266/21 на 10:00 год. 02 червня 2021 року.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1.

Позивачу направити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - підприємству споживчої кооперації «СТ КООП 2015 ПЛЮС» копію позовної заяви з додатками, докази чого надати суду.

Повідомити учасників справи про час, дату та місце засідання шляхом направлення їм цієї ухвали.

Явка учасників справи не є обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили 24.05.2021, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24.05.2021.

Суддя В.В. Виноградова

Видрук. 5 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу ( АДРЕСА_2 ), 3 - адвокату Заїці В.В. (29000, м. Хмельницький, вул. Старокостянтинівське шосе, 7Б), 4 - відповідачу (31200, Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Котляревського, 4), 5 - третій особі (31200, Хмельницька обл., Волочиський район, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 7а). Всім рек. з пов. про вруч.