ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" травня 2021 р.м. Одеса № 916/1293/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

розглянувши матеріали за вх.№1338/21 від 12.05.2021р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» (65014, м. Одеса, вул. Жуковського, 2, , електронна пошта: )

до відповідача Комунального підприємства Одеської міської ради «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б, , електронна пошта: )

про стягнення 3 558 045, 79 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства Одеської міської ради «Теплопостачання міста Одеси» заборгованості у розмірі 3 558 045, 79 грн., з яких: 784 120, 94 грн. - борг за договором на виконання робіт №ТМО-118/18 від 11.04.2018р.; 78 290, 28 грн. - борг за договором на виконання робіт №ТМО-239/18 від 05.11.2018р.; 1 206 473, 63 грн. - борг за замовленням на виконання ремонтних робіт від 21.10.2019р. за вих. №07-27/630-1; 1 489 160, 94 грн. - борг за замовленням на виконання ремонтних робіт від 17.10.2019р. за вих. №07-27/605-1.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати виконаних позивачем робіт.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить: з 1 січня 2021 року 2 270 грн.

Проте, позивачем до позовної заяви не надано доказів оплати судового збору в розмірі 53 370, 69 грн. з урахуванням ціни позову.

Водночас, разом із позовною заявою позивачем заявлено клопотання вх.№12758/21 від 12.05.2021р. про відстрочення сплати судового збору, в якій позивач просить суд до ухвалення рішення по справі і на підставі наданих доказів фінансового стану Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» відстрочити оплату судового збору у сумі 53 370, 69 грн. за подачу позовної заяви.

Обґрунтовуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору позивач посилається на те, що згідно бухгалтерської довідки ТОВ «ПКФ «Теплоенергомонтаж» від 13.04.2021р. №5 на теперішній час у підприємства перед держаним бюджетом рахується недоїмка, яка разом із пенею становить 1 304 590, 38 грн. Також позивач посилається на відсутність замовлень та договорів на проведення будівельних робіт через кризову економічну ситуацію, пов`язану із пандемією корона вірусу; звільнення більшість працівників та зменшення робочої зайнятості співробітників, що залишились; що на банківському рахунку підприємства в наявності грошові кошти в сумі, достатній тільки на виплату податків та заробітну плату.

Окрім того, позивач посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 17.05.2018р. по справі №904/9117/17, а також на те, що у межах справи №420/7421/20 в П`ятому апеляційному адміністративному суді позивачу було надано відстрочку в оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Щодо клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, господарський суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021р. у справі №940/2276/18, яка застосовується судом на підставі ч.4 ст.236 ГПК України.

Таким чином, виходячи з того, що ТОВ «ПКФ «Теплоенергомонтаж» не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, господарський суд доходить висновку, що підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору відсутні.

Щодо посилань позивача на правовий висновок, який міститься у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.05.2018р. у справі №904/9117/17, то правовідносини у цій справі виникли за іншого правового регулювання, а саме до набрання чинності 15.12.2017р. Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким, зокрема, стаття 8 Закону України "Про судовий збір" викладена у цитованій вище редакції.

При цьому, саме за таких обставин Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17.05.2018р. у справі №904/9117/17 (п.п.49-50 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021р. у справі №940/2276/18).

Посилання позивача на справу №420/7421/20, в якій останньому апеляційним адміністративним судом надано відстрочку в оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги не приймається до уваги господарським судом, з огляду на вимоги ч.4 ст.236 ГПК України, згідно з якою при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» залишається господарським судом без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, господарський суд повідомляє позивача, що способом усунення недоліків позовної заяви є подання до канцелярії суду заяви про усунення недоліків, з урахуванням виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» у задоволенні клопотання про відстрочення оплати судового збору за вх.№12758/21 від 12.05.2021р.

2.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» залишити без руху.

3.Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали суду шляхом:

- сплати судового збору у розмірі 53 370, 69 грн. та надання до суду відповідних документів про оплату.

4.Повідомити Товариство з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж», що в силу вимог ч.4 ст.174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає чинності 17.05.2021р. та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Є. Смелянець