РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.05.2021Справа № 910/5319/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільницький завод

сухого знежиреного молока «Молочний Візит»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Укрфірм»

про стягнення 39 767, 00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хмільницький завод сухого знежиреного молока «Молочний Візит» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Укрфірм» про стягнення 39 767, 00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором № 05-10/17 від 05.10.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5319/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 07.04.2021 року направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення № 284 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До Господарського суду міста Києва 23.04.2021 повернувся конверт з поштовим відправленням № 284 із відміткою про повернення у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з частиною третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 05.10.2017 укладено договір № 05-10/17, за яким відповідач зобов`язався поставити позивачу паливну деревину, а позивач - прийняти та оплатити її вартість.

Пунктом 3.3 договору № 05-10/17 від 05.10.2017 передбачено, що оплата за товар здійснюється позивачем у розмірі 100 % попередньої оплати згідно виставлених рахунків відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач виставив для оплати позивачу рахунки № 11 від 06.02.2018 на суму 34 800, 00 грн., № 12 від 06.02.2018 на суму 52 137, 00 грн.

Позивач 07 лютого 2018 року здійснив попередню оплату товару за договором № 05-10/17 від 05.10.2017 на суму 86 937, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 270 від 07.02.2018, № 271 від 07.02.2018.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.2 договору № 05-10/17 від 05.10.2017 передбачено, що термін поставки замовленого обсягу товару становить до 31.10.2017.

Судом встановлено, що строк поставки товару за договором № 05-10/17 від 05.10.2017 є таким, що настав.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами першою та другою статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З доданої до позовної заяви видаткової накладної № 509 від 22.09.2018 вбачається, що відповідач поставив позивачу товар тільки частково.

Враховуючи, що відповідач повністю не здійснив поставку товару за договором № 05-10/17 від 05.10.2017 та не повернув суму попередньої оплати, позивач просить суд стягнути з відповідача попередню оплату у розмірі 34 800, 00 грн.

Доказів поставки відповідачем всього товару за договором № 05-10/17 від 05.10.2017 чи повернення попередньої оплати у розмірі 34 800, 00 грн. суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 34 800, 00 грн. попередньої оплати підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 2 842, 00 грн. - інфляційних втрат та 2 125, 00 грн. - 3 % річних, нарахованих за період часу з 22.01.2019 по 03.02.2021.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 2 125, 00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2 842, 00 грн., нарахованих за період часу з 22.01.2019 по 03.02.2021.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Укрфірм» (04205, місто Київ, вулиця Маршала Тимошенка, будинок 21, офіс 3, ідентифікаційний код 39823763) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільницький завод сухого знежиреного молока «Молочний Візит» (22000, Вінницька область, місто Хмільник, вулиця Літописна, будинок 27, ідентифікаційний код 38030199) 34 800 (тридцять чотири тисячі вісімсот) грн. 00 коп. - основного боргу, 2 125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) грн. 00 коп. - 3 % річних, 2 842 (дві тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп. - інфляційних втрат та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк