ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.04.2021 р. Справа № 5015/4013/11

Господарський суд Львівської області у складі судді Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

подання Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)

про видачу дублікату наказу

у справі №5015/4013/11

за позовом прокурора Шевченківського району м.Львова в інтересах держави: Львівської міської ради в особі Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м.Львів

до відповідача Львівського науково-дослідного радіотехнічного інституту, м.Львів

про стягнення 159764,1 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшло подання Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про видачу дублікату наказу у справі №5015/4013/11 за позовом прокурора Шевченківського району м.Львова в інтересах держави: Львівської міської ради в особі Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до Львівського науково-дослідного радіотехнічного інституту про стягнення 159764,1 грн.

Відповідно до проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду подання визначено суддю Гоменюк З.П.

Розглянувши матеріали подання, господарський суд прийшов до висновку, що його слід повернути заявнику без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Аналогічне положення міститься і в ч.1 ст.18 та ч.1 ст.326 Господарського процесуального кодексу України.

В рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. у справі №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до п.19.4 розділу «Перехідні положення» ГПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як передбачено у ч.ч.1, 2 ст.169 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Частина перша статті 170 ГПК України встановлює загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення. Так, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Згідно з частиною другою цієї ж статті (з врахуванням доповнень, внесених Законом №460-IX від 15.01.2020 р.) письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Законодавцем як одну із засад (принципів) господарського судочинства, визначено змагальність сторін (п.4 ч.2 ст.2 ГПК України), що зумовлює обов`язок суду, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 та 2 статті 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Приписи ч.2 ст.170 ГПК України стосовно обов`язкового надсилання іншим учасникам справи заяв, що подаються на стадії виконання судового рішення, мають на меті створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав та виконання покладених на них процесуальних обов`язків, оскільки протилежне матиме наслідком порушення гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Варто зазначити, що стадія виконання судового рішення розпочинається з моменту набрання ним законної сили, тобто з моменту, коли воно стає обов`язковим на всій території України, і дана стадія не пов`язується з існуванням відкритого виконавчого провадження щодо відповідного наказу, адже примусове виконання судового рішення є лише однією з форм його виконання.

Вищезгадана норма ст.170 ГПК України не містить жодних винятків з обов`язку надсилання учасникам справи поданих заяв, в тому числі і для органу державної виконавчої служби, що звертається з поданням про видачу дублікату наказу, яке за своєю суттю і є заявою з процесуальних питань, поданою на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. №270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належним доказом відправлення копії заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи має бути опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція, тощо), подані в оригіналі.

Як вбачається із матеріалів подання, заявник не представив доказів надіслання (надання) подання з додатками іншим учасникам справи прокурору, позивачеві та відповідачеві.

Отже, суд вважає, що заявником не дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України щодо долучення документів, які підтверджують надсилання (надання) копії заяви з процесуальних питань, що подається на стадії виконання судового рішення, та яка, в силу прямої вказівки процесуального закону, повинна обов`язково надсилатись (надаватись) іншим учасникам справи.

Відповідно до ч.4 ст.170 ГПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на вищенаведене, з врахуванням вказаних норм ГПК України, подання про видачу дублікату наказу слід повернути заявнику.

Керуючись п.19.4 розділу «Перехідні положення», ст.ст.169, 170, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Подання Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про видачу дублікату наказу у справі №5015/4013/11 разом з доданими до нього документами повернути заявнику без розгляду.

Повернення подання не перешкоджає повторному зверненню з ним до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Суддя З.П. Гоменюк