ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.05.2021 Справа № 904/6740/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ ЛІЗИНГ", м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОУЛЬЯНІВКА", 49040, м. Дніпро, пр. Праці, буд. 2 Т, кімн. 7,

про визнання грошових вимог на суму 94 496 677, 73 грн. та судового збору у розмірі 4 540, 00 грн.

Суддя Камша Н.М.

при секретарі судового засідання: Сулима Д.В.

Представники:

від кредитора: Волова О.В. - представник Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

від кредитора: Таламанчук О.С. - представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ-АГРО-ЛЬВІВ"

від кредитора: Труфанова О.С. - представник Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

від боржника: не з`явився

в засіданні приймали участь: Кондратенко Т.І. - представник Чичви О.С.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОУЛЬЯНІВКА", , введено процедуру розпорядження майном відносно боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Чичву Олега Сергійовича, свідоцтво №448 від 19.03.2013 (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 42 Ц, оф. 83, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Вказаною вище ухвалою призначено попереднє засідання на 08.04.2021 на 11:30 год.

12.02.2021 на сайті судової влади України опубліковано повідомлення №65942 про відкриття провадження у справі про банкрутство для заявлення кредиторами грошових вимог до боржника.

05.03.2021 до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ ЛІЗИНГ", м. Київ про визнання грошових вимог до боржника на суму 94 496 677, 73 грн. та судового збору у розмірі 4 540, 00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2021 прийнято вказану вище заяву до розгляду в попередньому засіданні на 08.04.2021, зобов`язано розпорядника майна та боржника надати повідомлення про результати розгляду грошових вимог кредитора.

05.04.2021 до господарського суду Дніпропетровської області надійшло повідомлення №02-31/031/1 від 01.04.2021 розпорядника майна про результати розгляду грошових вимог кредитора, в якому розпорядник майна зазначив, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ ЛІЗИНГ" на суму 4 540, 00 грн. визнані та включені до 1-ї черги задоволення, вимоги на суму 94 496 677, 73 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

07.04.2021 до господарського суду Дніпропетровської області надійшло повідомлення №10 від 05.04.2021 ТОВ "ДОБРОУЛЬЯНІВКА", в якому боржник зазначив, що вимоги ТОВ "ПРИВАТ ЛІЗИНГ" на суму 94 496 677, 73 грн. визнані в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 відкладено попереднє судове засідання на 18.05.2021.

Вивчивши матеріали грошових вимог, заслухавши пояснення представників розпорядника майна та кредиторів, господарський суд Дніпропетровської області прийшов до висновку про необхідність визнання грошових вимог кредитора до боржника, враховуючи таке.

15.11.2016 між ТОВ "ДОБРОУЛЬЯНІВКА" (далі - Продавець) та ТОВ "ПРИВАТ ЛІЗИНГ" (далі - Покупець) укладено договір купівлі - продажу зерна сільськогосподарських культур №15-11-16.

Пунктом 1.1. вказаного вище договору передбачено, що в порядку та на умовах визначених цим Договором, Продавець передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає та оплачує зерно сільськогосподарських культур врожаю 2017 року, найменування, кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру, загальна сума, термін поставки, умови поставки, місце поставки якого визначені Сторонами у Специфікаціях до цього Договору, що є невід`ємною його частиною.

Згідно Специфікації №1 вартість товару склала 23 300 000,00 грн., строк оплати до 31.11.2016.

Згідно платіжних доручень №109418 від 30.11.2016, № 109417 від 29.11.2016, №109416 від 30.11.2016 ТОВ "ПРИВАТ ЛІЗИНГ" поставлено ТОВ "ДОБРОУЛЬЯНІВКА" товар на загальну суму 23 300 000,00 грн.

Відповідно до умов п.2.2. вказаного вище договору строк поставки встановлений до 31.12.2016.

10.10.2017 між кредитором та боржником укладено меморандум (договір про погашення заборгованості).

Пунктом 1. вказаного вище меморандуму встановлено, що боржник визнає, що його заборгованість перед кредитором на момент укладення даної угоди становить 23 300 000,00 грн., яка складається із заборгованості боржника перед кредитором, яка виникла на підставі договору купівлі - продажу зерна сільськогосподарських культур №15-11-16 від 15.11.2016.

Сторони домовились про зміну строку виконання зобов`язання Боржником перед кредитором, а саме про те, що з моменту укладення цього меморандуму та до 01 лютого 2018 року, заборгованість перед кредитором буде погашена шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитора (п.2. меморандуму від 10.10.2017).

Пунктом 4. вказаного вище меморандуму передбачено, що у разі прострочки Боржником виконання грошових зобов`язань, на вимогу Кредитора за цим меморандумом, Боржник зобов`язаний сплатити на користь Кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. При простроченні Боржником виконання грошового зобов`язання перед Кредитором на строк більше 10 (десяти) календарних днів, розмір процентів, встановлений ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України застосовується в розмірі 100 (сто) процентів річних.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Станом на теперішній час заборгованість боржника перед кредитором складається з суми у розмірі 94 496 677, 73 грн., а саме:

- 23 300 000, 00 грн. - основний борг;

- 4 230 674, 29 грн. - інфляційні збитки за порушення строків оплати (за період з лютого 2018 по грудень 2020);

- 66 966 003, 44 грн. - (100 % річних, визначених на підставі меморандуму від 10.10.2017) (за період з 02.02.2018 по 17.12.2020).

Вказана вище заборгованість боржника перед кредитором не погашена.

У судовому засіданні, що проводилось 08.04.2021 по даній справі, представником АТ КБ "Приватбанк" заявлені усні заперечення щодо необхідності зменшення господарським судом розміру нарахованих процентів по даним вимогам з посиланням на необхідність дотримання сторонами принципів справедливості, добросовісності та розумності, що передбачені ст. ст. 3, 13 Цивільного кодексу України.

У судовому засіданні 18.05.2021 представник АТ КБ "Приватбанк" просив повністю відхилити вимоги даного кредитора по нарахованих процентах, посилаючись на те, що умова договору щодо підвищених процентів має ознаки фраудаторного правочину, такого, що порушує права інших кредиторів. Крім того, представник даного кредитора зазначив, що в момент прийняття на себе зобов`язань по сплаті підвищених процентів боржник був неплатоспроможним. При цьому він посилався на судову практику в аналогічних, за його ствердженнями, справах (постановах Верховного Суду від 14.07.2020 у справі №754/2450/18 та від 02.02.2021 у справі №910/12809/16).

У судовому засіданні 18.05.2021 іншими кредиторами не подано заперечень по вимогах даного кредитора.

Розглянувши заперечення представника АТ КБ "Приватбанк" щодо необхідності зменшення розміру чи повного відхилення процентів, нарахованих кредитором за неналежне виконання грошових зобов`язань у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, господарський суд прийшов до висновку про необхідність їх відхилення з огляду на таке.

Згідно зі ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Кодекс України з процедур банкрутства є спеціальним законом, що регулює відносини неплатоспроможності, він не містить норм, які б надавали право господарському суду при розгляді грошових вимог зменшувати розмір процентів, які сторони погодили в договорі як міру відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 1, 47 Кодексу України з процедур банкрутства стосовно визначення грошового зобов`язання, господарський суд прийшов до висновку про те, що сума процентів, нарахованих у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, входить до основної заборгованості з віднесенням до 4 черги задоволення.

Штрафними санкціями є неустойка (штраф, пеня), вони враховуються в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань і задовольняються в 6 чергу, лише в ліквідаційній процедурі.

Статтею 233 Господарського кодексу України регулюються питання зменшення штрафних санкцій. Так, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З огляду на те, що проценти річних не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, застосування положень ст. 233 Господарського кодексу України при розгляді грошових вимог у справі про банкрутство є неможливим.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Матеріалами справи про банкрутство підтверджується, що ні правочин в цілому, ні окремі його положення, що стосуються встановлення розміру процентів, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, у встановленому порядку не визнані недійсними на час розгляду грошових вимог у попередньому судовому засіданні по даній справі про банкрутство.

Кредиторам у справі про банкрутство, яким є АТ КБ "Приватбанк", арбітражному керуючому статтею 42 Кодексу України з процедур банкрутства надано право на оспорення правочинів боржника протягом здійснення провадження у справі про банкрутство. Цим правом ні кредитор, ні арбітражний керуючий не скористалися.

Господарський суд не наділений правом за своєю ініціативою визнавати недійсними правочини в цілому чи їх окремі положення незалежно від підстав.

Згідно зі ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Доводи представника АТ КБ "Приватбанк" щодо зменшення відсотків річних з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду по справі №902/417/18 від 18.03.2020 відхиляються господарським судом, враховуючи таке.

Як вбачається з вищеозначеної постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №902/417/18 від 18.03.2020, судом зменшено розмір відсотків річних, передбачених умовами договору, з посиланням на неспівмірність заявлених до стягнення сум та враховано сплачену в повному обсязі, після відкриття провадження у справі, суму заборгованості.

Господарський суд бере до уваги те, що в спірних правовідносинах суму заборгованості не сплачено, щодо боржника відкрито провадження у справі про банкрутство, що взагалі ставить під сумнів можливість повного погашення заборгованості. Крім того, Великою Палатою Верховного Суду зменшено розмір відсотків річних при розгляді спору в позовному провадженні, в той час як наразі розглядається заява про визнання грошових вимог у справі про банкрутство.

За таких обставин, господарський суд не вбачає підстав для застосування до даних правовідносин позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові по справі №902/417/18 від 18.03.2020.

Посилання представника АТ КБ "Приватбанк" на правові позиції Верховного Суду у справах №754/2450/18 та №910/12809/16 не можуть бути прийняті судом, оскільки не стосуються питань попереднього судового засідання у справах про банкрутство, що проводиться в даній справі.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд Дніпропетровської області прийшов до висновку про необхідність визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ ЛІЗИНГ", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОУЛЬЯНІВКА", 49040, м. Дніпро, пр. Праці, буд. 2 Т, кімн. 7, на суму 4 540, 00 грн. - 1 черга задоволення, на суму 94 496 677, 73 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст.ст. 234, 235 ГПК України, ст.ст. 45-47, ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ ЛІЗИНГ", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОУЛЬЯНІВКА", 49040, м. Дніпро, пр. Праці, буд. 2 Т, кімн. 7, на суму 4 540, 00 грн. - 1 черга задоволення, на суму 94 496 677, 73 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з 18.05.2021 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено - 20.05.2021.

Суддя Н.М. Камша