ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2021 р. Справа № 760/3482/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.03.2021 (повний текст складено 24.03.2021) (суддя Ейвазова А.Р.)

у справі № 760/3482/17 Господарського суду Київської області

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Девелопмент Груп Естейт"

про стягнення 4 233 212,98 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення.

1. Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.03.2021 у справі № 760/3482/17 (суддя Ейвазова А.Р.) відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , позивач) про збільшення розміру позовних вимог; відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про поновлення строків на подання відзиву на позов, подання доказів та подання заяви про забезпечення доказів; відмовлено у задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Девелопмент Груп Естейт" (далі - ТОВ "Гранд Девелопмент Груп Естейт", третя особа) про зупинення провадження у справі.

2. Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання поважними причин пропуску строку на подання відзиву на позов та поновлення такого строку, господарський суд першої інстанції виходив з того, що для подання відзиву на позов строк встановлюється судом та відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) може бути продовжений за заявою учасника, поданою до закінчення цього строку, поряд з цим, такий строк не може бути поновлений, оскільки такий строк (для подання відзиву на позов у загальному позовному провадженні) не встановлений законом (у загальному провадженні строк для подання відзиву встановлюється судом).

3. На підставі встановлених обставин, місцевий господарський суд дійшов висновків, що строк для подання відзиву на позов у відповідача закінчився ще у січні 2021 року. При цьому, відповідач обізнаний про розгляд даної справи, який триває з 2017 року, та не був позбавлений можливості дізнатись про прийняті судові рішення у відповідній справі, у тому числі про прийняття ухвали суду від 14.12.2020 з Єдиного державного реєстру судових рішень. Заміна представника не є тією обставиною, яка може бути визнана поважною причиною пропуску відповідного строку.

4. Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про визнання поважними причин пропуску строку на подання доказів та його поновлення, господарський суд першої інстанції вказав, що за приписами ч. 3 ст. 80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Поряд з цим, відповідний строк пропущено відповідачем, а отримання відповідних заяв від свідків після закінчення такого строку не є поважною причиною для його поновлення, оскільки відповідач не довів, що він не міг отримати такі пояснення від відповідних свідків раніше та подати їх у строк, встановлений для подання відзиву.

5. Також, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про поновлення строку для подання заяви про забезпечення доказів, з огляду на таке. Виходячи з положень ст.ст. 80, 81, 88 ГПК України, заява про забезпечення доказів шляхом допиту свідка та витребування не може бути подана поза межами строків, визначених для подання доказів та їх витребування, за винятком неможливості подання з причин, що не залежали від волі особи, яка заявляє відповідне клопотання, оскільки це б призвело до штучного збільшення такого строку шляхом подання заяв про витребування доказів та пояснень свідків за допомогою подання заяв про забезпечення доказів шляхом витребування таких доказів та допиту свідків без подання заяв свідків. Поряд з цим, у даній справі судом не встановлено, що відповідач був реально позбавлений можливості реалізувати відповідне право у встановлений строк, позаяк був обізнаний про те, що розгляд справи не завершений, та не був позбавлений можливості дізнатись про прийняті судові акти у такій справі з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

6. Не погодившись з ухвалою Господарського суду Київської області від 19.03.2021 у справі № 760/3482/17, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд: скасувати вказану ухвалу (про відмову в поновленні процесуальних строків) та прийняти нове судове рішення, яким визнати причини пропуску строку на подачу відзиву поважними та поновити строк на подачу відзиву; прийняти відповідний відзив, поданий 19.03.2021 до Господарського суду Київської області; визнати поважними причини пропуску строку на подачу доказів та поновити його; прийняти докази, подані разом з клопотанням про долучення письмових заяв свідків 19.03.2021, та долучити їх до матеріалів справи № 760/3482/17; визнати поважними причини пропуску строку подачі заяви про забезпечення доказів та поновити його; задовольнити заяву про забезпечення доказів та забезпечити докази, зокрема, допитати в якості свідка ОСОБА_2 ; забезпечити шляхом витребування в Бучанської районної державної адміністрації Київської області та Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області докази, а саме оригінал реєстраційної справи ТОВ "Гранд Девелопмент Груп Естейт".

7. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

8. При цьому, скаржник зазначає, що визначений Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод справедливий розгляд справи об`єктивно не можливий без забезпечення права на професійну правничу допомогу.

9. Також, скаржник вважає, що довільне трактування судом норм ст. 242 ГПК України щодо розуміння фактів вручення судового рішення не відповідає вимогам законодавства.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

10. Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 15.04.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.03.2021 у справі № 760/3482/17 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

11. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.03.2021 у справі № 760/3482/17; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 14.05.2021.

12. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 у справі № 760/3482/17 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Позиції учасників справи.

13. У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Північного апеляційного господарського суду 13.05.2021, ОСОБА_2 проти апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечує і просить суд відмовити в її задоволенні; дану справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Київської області.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

14. ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та заяви про збільшення позовних вимог, 4 233 212,98 грн.

15. ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ) звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Гранд Девелопмент Груп Естейт", укладеного 07.03.2014 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

16. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2018 у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено, а позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Гранд Девелопмент Груп Естейт" від 07.03.2014 задоволено та визнано недійсним відповідний договір.

17. Постановою Київського апеляційного суду від 25.02.2019 рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2018 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено.

18. Постановою Верховного Суду від 27.05.2020 рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2018 та постанову Київського апеляційного суду від 25.02.2019 у частині вирішення позову ОСОБА_2 скасовано і провадження у цивільній справі у відповідній частині закрито; в частині вирішення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу постанову Київського апеляційного суду від 25.02.2019 залишено без змін.

19. 02.07.2020 до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 про направлення справи № 760/3482/17 до відповідного суду господарської юрисдикції.

20. Ухвалою Верховного Суду від 15.07.2020 справу № 760/3482/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ "Гранд Девелопмент Груп Естейт" про стягнення заборгованості передано для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

21. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2020 справу № 760/3482/17 у частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано до Господарського суду Київської області.

22. Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.12.2020 прийнято дану справу до провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 13.01.2021, а також встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов протягом 15 днів з дня отримання відповідної ухвали (т.4, а.с.49-51).

23. Ухвалами Господарського суду Київської області від 13.01.2021, від 03.02.2021 та від 24.02.2021 підготовче засідання у справі № 760/3482/17 відкладалось на 03.02.2021, 24.02.2021 та 12.03.2021 відповідно.

24. Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.03.2021 відкладено підготовче засідання на 19.03.2021.

25. 19.03.2021 відповідачем було подано до Господарського суду Київської області:

- клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме заяв свідків, в якому також викладено клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на подачу доказів та поновлення такого строку (т.4, а.с.173-174);

- заяву про забезпечення доказів, в якій відповідач просив суд допитати в якості свідка позивача у даній справі, а також витребувати у Бучанської районної державної адміністрації та Києво-Святошинської районної державної адміністрації оригінал реєстраційної справи ТОВ "Гранд Девелопмент Груп Естейт", з клопотанням про визнання поважними причин пропуску строку на подачу такої заяви та поновлення такого строку (т. 4, а.с.177-179);

- відзив на позов з клопотанням про визнання поважними причин пропуску строку на подачу відзиву та поновлення такого строку (т. 4, а.с.193-197);

- клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (т. 4, а.с. 223).

26. Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.03.2021, зокрема, відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про поновлення строків на подання відзиву на позов, подання доказів та подання заяви про забезпечення доказів (т. 4, а.с. 228-235).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

27. У відзиві на позов, поданому до Господарського суду Київської області 19.03.2021, ОСОБА_1 просив суд визнати причини пропуску строку на подачу відзиву поважними та поновити строк на подачу відзиву.

28. В обґрунтування вказаного клопотання про поновлення строку на подачу відзиву відповідач зазначив, що йому не було відомо про розгляд даної справи, залучення адвокатів відбулось лише 11.03.2021, а ознайомлення з матеріалами справи - 12.03.2021.

29. Згідно зі ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

30. Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

31. Отже, строк для подання відзиву встановлюється судом.

32. Як вже було зазначено, ухвалою Господарського суду Київської області від 14.12.2020 прийнято дану справу до провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 13.01.2021; встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов протягом 15 днів з дня отримання відповідної ухвали.

33. Поштове відправлення № 687 з позначкою "судова повістка", в якому відповідачу ( ОСОБА_1 ) направлена вказана ухвала, повернуто до суду з довідкою відділення поштового зв`язку № 35 м. Києва, в якій причиною повернення відправлення вказано: "за закінченням терміну зберігання" (т. 4, а.с. 54-58).

34. 25.01.2021 від Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації на запит Господарського суду Київської області суду надійшов лист від 21.01.2021 № 108-687 про місце реєстрації відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) (т. 4, а.с. 80).

35. 28.01.2021 Господарським судом Київської області постановлено окрему ухвалу у даній справі та направлено її АТ "Укрпошта" для усунення недоліків, виявлених судом у діяльності відділення поштового зв`язку № 35 м. Києва (т. 4, а.с. 82-85).

36. Згідно з отриманою господарським судом першої інстанції відповіддю АТ "Укрпошта" (т. 4, а.с. 100) на окрему ухвалу суду від 28.01.2021, поштове відправлення № 687, в якому відповідачу направлена копія ухвали суду від 14.12.2020 у даній справі, надійшло до відділення поштового зв`язку 19.12.2020 і в день надходження доставлялось за вказаною адресою, однак не вручено, оскільки двері квартири ніхто не відчинив, у зв`язку з чим залишено повідомлення про надходження такого листа. Проте за отриманням цього листа ніхто не звернувся. Відповідний лист повернуто за зворотною адресою, як повідомило АТ "Укрпошта", у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

37. Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

38. Так, адреса, за якою направлялось відповідне відправлення (ухвала суду від 14.12.2020) повідомлена саме відповідачем у клопотанні, яке надійшло до суду 05.11.2020 (т. 4, а.с. 38-39). Крім того, таку ж адресу відповідача підтвердив орган реєстрації (т. 4, а.с. 80).

39. У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19 та від 11.02.2021 у справі № 916/1769/20.

40. Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 у справі № 916/1769/20 звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

41. Неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою апеляційний суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, є наслідком незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення, тобто неотримання відповідачем ухвали суду залежало не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників (подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 у справі № 916/1769/20 ).

42. З огляду на викладене, з урахуванням відповіді, наданої АТ "Укрпошта", та положень ч. 6 ст. 242 ГПК України, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ухвала Господарського суду Київської області від 14.12.2020 у даній справі, яка направлена відповідачу - ОСОБА_1 поштовим відправленням за № 687, вважається врученою йому 24.12.2020 - з моменту складання довідки відділенням зв`язку про причини повернення поштового відправлення.

43. Згідно з ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

44. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

45. Приписами ч. 8 ст. 165 ГПК України визначено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

46. Таким чином, як правильно вказав суд першої інстанції, для подання відзиву на позов строк встановлюється судом та відповідно ч. 2 ст. 119 ГПК України може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, поряд з цим, такий строк не може бути поновлений, оскільки такий строк не встановлений законом.

47. За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що строк для подання відзиву на позов у відповідача закінчився ще у січні 2021 року.

48. При цьому, місцевим господарським судом також вірно враховано, що відповідач обізнаний про розгляд даної справи, який триває з 2017 року (зокрема, подавав клопотання про передачу матеріалів даної справи за підсудністю до Господарського суду Київської області та був присутнім у судовому засіданні 05.11.2020), та не був позбавлений можливості дізнатись про прийняті судові рішення у даній справі, у тому числі про постановлення ухвали суду від 14.12.2020 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

49. З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за доцільне зазначити, що ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачає, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

50. Ухвала Господарського суду Київської області від 14.12.2020 зареєстрована за № 93558204 та оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 17.12.2020.

51. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи, зокрема, мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії.

52. Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (див. mutatis mutandis рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine) від 03.04.2008, № 3236/03, § 41)).

53. Таким чином, відповідач не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух даної справи відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень та скористатись наданими йому процесуальними правами.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 у справі № 916/1769/20.

54. Крім цього, господарський суд першої інстанції вірно зазначив, що заміна представника не є тією обставиною, яка може бути визнана поважною причиною пропуску відповідного строку, з огляду на викладені вище обставини, оскільки такий строк встановлюється саме відповідачу, а не його представнику, через якого відповідач може здійснювати реалізацію відповідного права.

55. З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позов.

56. У клопотанні про долучення письмових заяв свідків, поданому до Господарського суду Київської області 19.03.2021, відповідач просив суд визнати поважними причин пропуску строку на подачу доказів та поновити його.

57. В обґрунтування вказаного клопотання про поновлення строку на подачу доказів відповідач зазначив, що йому не було відомо про розгляд даної справи, залучення адвокатів відбулось лише 11.03.2021, а ознайомлення з матеріалами справи - 12.03.2021; також відповідачу знадобився строк для організації збору доказів, що додаються.

58. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями свідків.

59. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

60. У силу приписів ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

61. Натомість, як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, відповідний строк відповідачем пропущено.

62. Поряд з цим, місцевий господарський суд слушно зауважив, що отримання заяв від свідків після закінчення такого строку не є поважною причиною його пропуску, оскільки відповідач не довів, що він не міг отримати такі пояснення від відповідних свідків раніше та подати їх у строк, встановлений для подання відзиву.

63. З урахуванням викладеного, з огляду на те, що в силу приписів ч. 2 ст. 119 ГПК України строк для подання відзиву не може бути поновлений, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про поновлення строку на подачу доказів.

64. У заяві про забезпечення доказів, поданій до Господарського суду Київської області 19.03.2021, відповідач просив суд визнати поважними причини пропуску строку для подачі цієї заяви та поновити його.

65. В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку для подачі заяви про забезпечення доказів відповідач зазначив, що йому не було відомо про розгляд даної справи, залучення адвокатів відбулось лише 11.03.2021, а ознайомлення з матеріалами справи - 12.03.2021.

66. Відповідно до чч. 1, 3 ст.110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим; заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

67. Частиною другою статті 110 ГПК України визначено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

68. У даному випадку відповідач у заяві про забезпечення доказів просив суд допитати в якості свідка позивача у даній справі, а також витребувати оригінал реєстраційної справи ТОВ "Гранд Девелопмент Груп Естейт".

69. Між тим, як вірно звернув увагу господарський суд першої інстанції, ч. 3 ст. 87 ГПК України визначено, що сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

70. Натомість, як вказав суд першої інстанції, позивач у даній справі такої згоди не надавав, а його представник повідомив у судовому засіданні про те, що така згода надана не буде.

71. Крім того, згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 88 ГПК України, показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка; заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

72. За приписами ч. 3 ст. 80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

73. Клопотання про витребування доказів, як визначено ч. 1 ст. 81 ГПК України, повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу, тобто відповідачем - разом із відзивом; якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

74. За обґрунтованими висновками господарського суду першої інстанції, з огляду на відповідні положення, що визначають строки для подання доказів та їх витребування, заява про забезпечення доказів шляхом допиту свідка та витребування доказів не може бути подана поза межами відповідних строків, за винятком неможливості подання клопотання про витребування доказів з причин, що не залежали від волі особи, яка заявляє відповідне клопотання, оскільки це б призвело до штучного збільшення такого строку шляхом подання заяв про витребування доказів та пояснень свідків за допомогою подання заяв про забезпечення доказів шляхом витребування таких доказів та допиту свідків без подання заяв свідків.

75. Поряд з цим, місцевий господарський суд врахував, що у даній справі судом не встановлено, що відповідач був реально позбавлений можливості реалізувати відповідне право у встановлений строк, позаяк був обізнаний про те, що розгляд справи не завершений, та не був позбавлений можливості дізнатись про прийняті судові акти у такій справі з Єдиного державного реєстру судових рішень.

76. З урахуванням викладеного, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про поновлення строку для подання заяви про забезпечення доказів.

77. За таких обставин, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про поновлення строків на подання відзиву на позов, подання доказів та подання заяви про забезпечення доказів.

78. Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

79. У рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

80. Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України" п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

81. З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про поновлення строків на подання відзиву на позов, подання доказів та подання заяви про забезпечення доказів є законною, обґрунтованою, і підстав для її скасування чи зміни апеляційний господарський суд не знаходить.

82. Доводи скаржника не спростовують висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

83. У даній справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

84. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

85. Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

86. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

87. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

88. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду Київської області від 19.03.2021 в частині відмови у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про поновлення строків на подання відзиву на позов, подання доказів та подання заяви про забезпечення доказів відповідають чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати.

89. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 19.03.2021 у справі № 760/3482/17 в частині відмови у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про поновлення строків на подання відзиву на позов, подання доказів та подання заяви про забезпечення доказів залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко