РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2021Справа № 910/3738/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайт енд відео компані»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КВВ Строй»

про стягнення 552134,22 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

СУТЬ СПОРУ:

У березні 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайт енд відео компані» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з указаним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КВВ Строй» (далі - відповідач) 457940,17 грн. заборгованості, яка виникла у відповідача через несплату ним отриманих робіт за договором про організацію монтажу зовнішнього освітлення житлового комплексу від 14.09.2018 (далі - Договір), а також нарахованих на вказану заборгованість за період прострочення оплати (з 06.01.2019 до 12.02.2021 включно) на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) інфляційних втрат у сумі 64651,22 грн. та 3% річних у сумі 29542,83 грн.

Також позивач просив стягнути з відповідача, крім сплаченого судового збору, і витрати на послуги адвоката в сумі 27371 грн.

Відповідач відзив на позов не подав, про розгляд судом справи щодо нього повідомлений в установленому законом порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за наявними матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

14.09.2018 між позивачем (Виконавець) та відповідачем (Замовник) було укладено Договір, відповідно до якого Виконавець зобов`язувався організувати та забезпечити виконання робіт з монтажу зовнішнього освітлення житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за будівельною адресою: провулок Новопечерський, 5 у Печерському районі міста Києва (далі - Роботи), а Замовник зобов`язувався прийняти такі роботи на умовах та в порядку, визначеному цим договором, та оплатити прийняті роботи (пункт 1.1 Договору).

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що ціна цього Договору становить 2166723,64 грн. Детальний кошторис робіт було визначено сторонами у додатку №1 до Договору.

Із пояснень позивача слідує, що він виконав Роботи за Договором згідно із проектною документацією та кошторисом, своєчасно, якісно, у повному обсязі та в межах ціни Договору.

Ці Роботи були прийняті відповідачем без зауважень, поетапно за актами здачі-прийняття робіт № ОУ-0000034 від 16.12.2018 (на суму 390286,38 грн.), № ОУ-0000051 від 26.12.2018 (на суму 1414262,81 грн.), № ОУ-0000060 від 02.10.2019 (на суму 362174,36 грн.), всього на загальну суму 2166723,55 грн.

Вказані обставини підтверджуються залученими до матеріалів справи копіями вищевказаних Договору, додатку № 1 до нього (Кошторис), актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), поясненнями позивача та не спростовуються відповідачем.

Відповідно до пункту 3.1.3 Договору оплата вартості монтажу щитів, освітлювальних пристроїв, коробок та кабелів, згідно пункту 2.4 цього Договору здійснюється у строк, що не перевищує 10 (десяти) робочих днів від дня підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних монтажних робіт згідно вартості певної частини робіт за відповідним актом.

Однак, у порушення зазначених умов Договору відповідач лише частково розрахувався за прийняті ним від позивача Роботи, сплативши на користь останнього 1708983,38 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень (повний перелік наведений у позовній заяві), а також копіями довідки АТ «Укрсиббанк» (вих. № 57-3-20/34/37 від 01.03.2021) з поточного рахунку позивача про надходження коштів від відповідача (за період з 21.09.2018 до 26.06.2019) та банківської виписки з рахунку позивача за 01.08.2018-01.08.2019.

На решту суму Робіт коштів від відповідача не надходило. Протилежного матеріали справи не містять.

За таких обставин справи, позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Враховуючи наведені вище докази та положення статей 74, 79 ГПК України, суд вважає доведеною обставину виконання позивачем Робіт за Договором на суму 2166723,55 грн., прийняття їх відповідачем у повному обсязі та без зауважень на цю суму, а також часткової їх оплати в сумі 1708983,38 грн.

Відтак, матеріалами справи підтверджується розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Договором за виконані Роботи на суму 457740,17 грн. (2166723,55 грн. - 1708983,38 грн.), і позов в цій частині підлягає задоволенню.

Однак, наявності ще додатково заборгованості у сумі 200 грн. за виконані Роботи матеріали справи не містять, і позивачем цей розмір не доведено, а тому в цій частині у позові слід відмовити.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як убачається із розрахунку позивача сум фінансових санкцій, ним провадиться нарахування цих санкцій на суму заборгованості за період з 06.01.2019 до 12.02.2021 включно.

Враховуючи умови пункту 3.1.3 Договору та положення статей 253, 255 ЦК України, відповідач повинен був розрахуватися з позивачем за виконані Роботи:

- на суму 390286,38 грн. у строк до 28.12.2018 включно;

- на суму 1414262,81 грн. у строк до 11.01.2019 включно;

- на суму 362174,36 грн. у строк до 16.10.2019 включно.

З урахування наведених фактичних даних, судом здійснюється перерахунок сум фінансових санкцій, починаючи з моменту виникнення прострочення та у межах заявлених позивачем бази нарахування і періоду їх нарахування, а також враховуючи суми оплати.

За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає:

Сума боргу (грн.)Період прострочення (нарахування) Індекс інфляції за період простроченняІнфляційні втрати (грн.)3% річних (грн.)
1054549,1912.01.2019 - 16.01.20191.545,49433,38
1004549,1917.01.2019 - 17.01.20191.000000000,0082,57
954549,1918.01.2019 - 27.01.20191.000000000,00784,56
849999,8128.01.2019 - 31.01.20191.000000000,00279,45
749999,8101.02.2019 - 23.05.20191.516,066904,11
669999,8124.05.2019 - 10.06.20191.000000000,00991,23
619999,8111.06.2019 - 11.06.20191.000000000,0050,96
449999,8112.06.2019 - 12.06.20191.000000000,0036,99
249999,8113.06.2019 - 17.06.20190,50,00102,74
195565,8118.06.2019 - 25.06.20191.000000000,00128,59
95565,8126.06.2019 - 16.10.20191.2,17887,58
457740,1717.10.2019 - 12.02.20211.611,7818209,29
Всього:61895,5028891,44

Відтак, за розрахунком суду позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача 61895,50 грн. інфляційних втрат та 28891,44 грн. 3% річних.

У стягненні решти сум інфляційних втрат та 3% річних у позові слід відмовити.

Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу у сумі 27371 грн., то судом враховано наступне.

На підтвердження факту понесення цих витрат позивачем до матеріалів справи додані наступні докази у копіях:

- договір про надання правової допомоги № 6Г від 11.02.2021, укладений в електронній формі між позивачем та Адвокатським бюро «Нича» (далі - Договір про надання правової допомоги), разом із додатком № 1 (Правила надання правової допомоги) та додатком № 2 (Протокол погодження гонорару) до нього;

- платіжне доручення № 378 від 15.02.2021 на суму 27371 грн. щодо оплати гонорару адвоката за Договором про надання правової допомоги;

- ордер виписаний адвокатом Нич Тимофієм Михайловичем 12.02.2021 на надання правничої (правової) допомоги.

З пояснень позивача вбачається, що на підставі Договору про надання правової допомоги у період з 12.02.2021 до 05.03.2021 Адвокатським бюро «Нича» було надано позивачу правові послуги, а саме:

- ознайомлення з документами щодо спору та їх аналіз;

- надання усних правових консультацій позивачу;

- збір та аналіз доказів щодо спору та формування доказової бази з метою підготовки позовної заяви;

- аналіз додаткових документів наданих клієнтом;

- визначення правової позиції та позовних вимог і погодження їх з клієнтом;

- аналіз та вивчення законодавчої бази та актуальної судової практики для визначення правової позиції та підготовки процесуальних документів у справі;

- підготовка та подання позовної заяви до Господарського суду м. Києва.

За умовами Договору про надання правової допомоги гонорар адвокатського бюро є фіксованим та становить 27371 грн. Вказана сума коштів у повному обсязі була перерахована адвокату на підставі платіжного доручення №378 від 15.02.2021.

Таким чином, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу підтверджений належними та допустимими доказами, є обґрунтованим та відповідає критеріям розумності, співмірності із ціною позову.

Частиною 6 статті 126 ГПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак, відповідачем не доведено суду, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не мають характеру необхідності, що їх розмір є нерозумним та невиправданим. Відповідачем не доведено перед судом, що заявлений позивачем розмір таких витрат є необґрунтовано високим та не відповідає існуючим ринковим цінам на аналогічні послуги.

Керуючись статтями 86, 129, частиною 9 статті 165, частиною 2 статті 178, статтями 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КВВ Строй» (Україна, 03035, місто Київ, вул. Льва Толстого, будинок 63, офіс 2/8; ідентифікаційний код 38180592) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайт енд відео компані» (Україна, 08141, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Святопетрівське, вул. Теплична, будинок 38, квартира 276; ідентифікаційний код 39218836) 457740,17 грн. (чотириста п`ятдесят сім тисяч сімсот сорок гривень 17 копійок) боргу, 61895,50 грн. (шістдесят одну тисячу вісімсот дев`яносто п`ять гривень 50 копійок) інфляційних втрат, 28891,44 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот дев`яносто одну гривню 44 копійки) 3% річних, а також 8227,91 грн. (вісім тисяч двісті двадцять сім гривень 91 копійку) судового збору та 27192,18 грн. (двадцять сім тисяч сто дев`яносто дві гривні 18 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків