Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/477/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Трохимчук І.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: Коберський А. П., довіреність №б/н від 16.08.2017;

від відповідача: Щеглов А.М.;

Слівінський А.О., ордер серії ЖТ №074776 від 20.05.2020;

від третьої особи: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд"

до ОСОБА_1

за участю у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2

про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу та витребування транспортного засобу з незаконного володіння

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд" звернулось до господарського суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу та витребування транспортного засобу з незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.07.2017 між ОСОБА_1 , як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ленакс Україна", як покупцем, укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд". Відразу після укладення вказаного договору новим засновником ТОВ "Ленакс Україна" було ініційовано проведення інвентаризації активів позивача, в ході якої виявлено, що на балансі підприємства рахується транспортний засіб марки BMW, модель Х6, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 . Однак, фактично транспортного засобу в ході проведення інвентаризації виявлено не було. Серед установчих документів ТОВ "Кангор Трейд" виявлено рішення власника позивача ОСОБА_1 від 14.07.2017, відповідно до якого останній вирішив в зв`язку з виробничою необхідністю продати за балансовою вартістю згаданий вище транспортний засіб.

Позивач зазначає, що зі змісту договору купівлі - продажу транспортного засобу №1841/2017/545428 від 18.07.2017 вбачається, що згаданий договір купівлі - продажу і в подальшому акт приймання - передачі транспортного засобу від імені продавця (ТОВ "Кангор Трейд") підписав ОСОБА_3 , що діяв на підставі доручення продавця, однак довіреність вказаній особі виконавчим органом позивача не видавалася; покупцем вказаного транспортного засобу є ОСОБА_1 , який на момент підписання договору купівлі-продажу транспортного засобу був учасником ТОВ "Кангор Трейд".

В якості правових підстав позову позивач вказує ст.203, 215, 237, 241, 216 Цивільного кодексу України.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано до суду заяву №34 від 04.05.2020 про забезпечення позову.

20.05.2020 до суду від представника відповідача надійшли пояснення із доданими до них документами (а.с.49-108, т.1).

Ухвалою суду від 25.05.2020 в задоволенні заяви ТОВ "Кангор Трейд" №34 від 04.05.2020 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 01.06.2020 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

26.06.2020 до суду від позивача надійшло клопотання за №44 від 25.06.2020 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Просить на вирішення експерта поставити наступне питання: «Чи виконаний підпис в наказі директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Кагор Трейд» №20 від 14 липня 2017 року належить громадянину ОСОБА_4 ?" (а.с.146-147, т.1).

26.06.2020 до суду від позивача надійшла заява свідка ОСОБА_4 (а.с.148-149, т.1).

13.07.2020 до суду від позивача надійшли пояснення №46 від 07.07.2022 (а.с.154-160, т.1).

03.08.2020 до суду від позивача надійшла заява №48 від 27.07.2020 про забезпечення доказів (а.с.162-186, т.1).

В судовому засіданні відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів, про що постановлено ухвалу від 04.08.2020.

07.09.2020 до суду від позивача надійшло клопотання №50 від 01.09.2020 про витребування доказів (а.с.195-217, т.1).

08.09.2020 на електронну пошту суду надійшли письмові пояснення представника відповідача щодо клопотання позивача про призначення у справі почеркознавчої експертизи, в яких просить суд відмовити в його задоволенні (а.с.220-221, т.1).

09.09.2020 представником відповідача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи (а.с.222-232, т.1).

Ухвалою суду від 09.09.2020 частково задоволено клопотання позивача №50 від 01.09.2020 про витребування доказів, відмовлено в задоволення клопотання позивача №44 від 25.06.2020 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

21.09.2020 до суду надійшли пояснення позивача №60 від 14.09.2020 з додатками (а.с.243-252, т.1).

28.09.2020 до суду від Територіального сервісного центру МВС №1841 надійшла відповідь №726 від 18.09.2020 (а.с.1-2, т.2).

30.09.2020 позивачем подано до суду клопотання №69 від 29.09.2020 (вх.№02-44/1535/20 від 30.09.2020) про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, проведення якої просить доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (а.с.6-8, т.2).

09.11.2020 до суду від позивача надійшли пояснення №62 від 03.11.2020, до яких додано копію висновку експерта Житомирського відділення КНДІСЕ №2736/2770/20-25 від 15.10.2020 (а.с.14-29, т.2).

10.11.2020 до суду представником відповідача подано заяву про долучення до справи копії рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.10.2020 у справі №924/659/20 (а.с.30-47, т.2).

В судовому засіданні 10.11.2020 представник відповідача подав клопотання про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 - нового власника спірного транспортного засобу (а.с. 49, т.2).

Ухвалою суду від 10.11.2020 постановлено залучити до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

25.11.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання №66 від 19.11.2020 (вх№26978 від 25.11.2020), в якому просить визнати обов`язковою явку в судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для надання ними пояснень по суті справи, зокрема, щодо обставин укладення та підписання договору купівлі-продажу №1841/2017/545428 транспортного засобу від 18.07.2017 та договору купівлі-продажу №1841/2019/1421413 транспортного засобу від 18.04.2019.

25.11.2020 на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення за №65 від 19.11.2020 (вх№26974) (т.2, а.с. 72-73).

08.12.2020 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення (вх№27723) (т.2, а.с. 74-91).

Ухвалою суду від 08.12.2020 постановлено відмовити у задоволенні клопотання ТОВ "Кангор Трейд" №69 від 29.09.2020 (вх.№02-44/1535/20 від 30.09.2020) про призначення у справі №906/477/20 судової почеркознавчої експертизи, визнати явку в судове засідання ОСОБА_1 обов`язковою.

16.01.2021 на електронну пошту суду надійшло клопотання позивача №2 від 12.01.2021 про призначення у справі почеркознавчої експертизи (а.с. 103-104, т.2).

28.01.2021 до суду надійшло клопотання позивача №4 від 27.01.2021 про витребування доказів, згідно якого просить витребувати у ОСОБА_1 оригінал доручення ТОВ "Кангор Трейд" на підставі якого ОСОБА_3 підписав договір від імені ТОВ "Кангор Трейд" як продавця (а.с.120-121, т.2).

16.03.2021 представником відповідача подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи рішень суду, в яких, на думку відповідача, встановлено преюдиціальні обставини, які мають значення для вирішення даної справи (а.с.151-192, т.2).

В судовому засіданні 16.03.2021 судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача №4 від 27.01.2021 (вх.№02-44/186/21 від 28.01.2021), згідно якого позивач просив витребувати у ОСОБА_1 оригінал доручення ТОВ "Кангор Трейд", на підставі якого ОСОБА_3 підписав договір від імені ТОВ "Кангор Трейд" як продавця, оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що вказане доручення у нього відсутнє.

Крім того ухвалою суду від 16.03.2021 постановлено відмовити у задоволенні клопотання ТОВ "Кангор Трейд" №69 від 29.09.2020 (вх.№02-44/1535/20 від 30.09.2020) про призначення у справі №906/477/20 судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 22.03.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача №9 від 16.03.2021 (а.с.208-210, т.2) про колегіальний розгляд справи.

Ухвалою суду від 22.03.2021 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Кангор Трейд" про відвід судді.

В судовому засіданні 22.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено страву до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 13.04.2021 допитано свідка ОСОБА_4 ..

12.05.2021 представник відповідача подав до суду клопотання про винесення окремої ухвали відносно свідка ОСОБА_4 за дачу завідомо неправдивих показань суду під присягою та клопотання про долучення до матеріалів справи копії рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.04.2021 у справі №924/766/20. Станом на дату розгляду справи №906/477/20 вказане рішення суду не набрало законної сили.

Щодо поданого представником відповідача клопотання про винесення окремої ухвали відносно свідка ОСОБА_4 за дачу завідомо неправдивих показань суду під присягою, суд відмовляє у його задоволенні з огляду на те, що мотиви винесення окремої ухвали, наведені відповідачем, не стосуються обставин, які мають значення для вирішення даного спору та не стосуються його предмету, а тому не можуть бути підставою для винесення окремої ухвали саме у даній справі.

12.05.2021 позивач подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії висновку експертного дослідження від 07.05.2021. Суд долучає вказані документи до справи, однак зважаючи на вимоги Господарського процесуального кодексу України не бере вказані докази до уваги під час винесення рішення у справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог.

Третя особа уповноваженого представника в судове засідання не направила.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.07.2017 між ОСОБА_1 (продавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ленакс Україна" (покупець, позивач) був укладений договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд", посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., зареєстрований в реєстрі за № 8985 (далі по тексту - договір), відповідно до пункту 1.1. якого продавець передає у власність покупця частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд" (корпоративні (майнові та немайнові) права) в розмірі 2 900 000,00 грн, що становить 100 % статутного капіталу Товариства, на умовах цього договору, а покупець приймає у власність частку продавця в статутному капіталі товариства та зобов`язується оплатити за неї продавцеві грошові кошти у розмірі та у порядку, визначеному цим договором (а.с.7-10, т.1).

Згідно з пунктом 1.2. договору під часткою (корпоративними правами), яка є предметом купівлі-продажу за цим договором, розуміються всі майнові та немайнові права і обов`язки, які має продавець в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд" як його учасник, в тому числі, але не обмежуючись, права власності на статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд", права управління, отримання активів у разі ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд", а також інші права учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд", визначені статутом та законодавством України.

Після укладення договору новим засновником (ТОВ «Ленакс Україна») ініційовано проведення інвентаризації активів позивача. В матеріалах справи наявна копія інвентаризаційного опису основних засобів від 01.08.2017 (а.с.11-12, т.1). Згідно даного опису виявлено недостачу автомобіля BMW, модель Х6DRIVE 3,5I Е71, 2010 р.в. на суму 277 500,00грн. Інвентаризаційний опис підписано директором ОСОБА_4 , завскладом ОСОБА_5 , охоронцем ОСОБА_6 .

Позивач стверджує, що серед установчих документів ТОВ "Кангор Трейд" виявлено рішення власника позивача ОСОБА_1 від 14.07.2017 про продаж у зв`язку з виробничою необхідністю за балансовою вартістю вищезгаданого транспортного засобу (а.с.19, т.1).

10.08.2018 ТОВ "Кангор Трейд" звернулося листом №36 (а.с.14, т.1) до Територіального сервісного центру №1841 з проханням видати копію договору купівлі-продажу та акту приймання-передачі щодо автомобіля, що є предметом спору, а також інші документи, наявні в матеріалах справи в зв`язку з відсутністю даних документів у підприємства.

У відповідь Територіальний сервісний центр №1841 надав копію договору купівлі-продажу №1841/2017/545428 від 18.07.2017 (а.с.16-17, т.1) та копію акта приймання-передачі транспортного засобу до договору купівлі-продажу №1841/2017/545428 від 18.07.2017 (лист №1522 від 08.08.2018) (а.с.18, т.1).

Відповідно до договору купівлі-продажу №1841/2017/545428 від 18.07.2017 ТОВ "Кангор Трейд" в особі ОСОБА_3 , який діє на підставі доручення продавця, продало ОСОБА_1 транспортний засіб марки BMW, модель Х6, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна та оформляється актом приймання-передачі у двох примірниках, які підписуються сторонами.

Договір оформлений та підписаний сторонами в сервісному центрі №1841 за №1841/2017/545428 в присутності адміністратора, який перевірив відповідність інформації, внесеної до цього договору документам, які надані сторонами договору.

Позивач стверджує, що директором ТОВ «КАНГОР ТРЕЙД» ОСОБА_4 як виконавчим органом Позивача згідно статуту не видавалася довіреність на громадянина ОСОБА_3 на підписання договору купівлі - продажу №1841/2017/545428 транспортного засобу під 18.07.2017.

В матеріалах справи наявна копія наказу ТОВ "Кангор Трейд" №20 від 14.07.2017 "Про продаж автомобіля" за підписом директора ОСОБА_4 (а.с.158, т.1). За змістом наказу на підставі рішення власника від 14.07.2017 в зв`язку з виробничою необхідністю вирішено продати за балансовою вартістю автотранспортні засоби підприємства, а саме автомобіль марки BMW, модель Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (балансова вартість 236 400грн); відповідальність за зняття зазначеного автомобіля з обліку покладено на ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_3 , виданий 18.09.1999 Корольовським РВ УМВС в Житомирській області).

ОСОБА_4 в свою чергу заперечує підписання даного наказу.

Позивач зазначає, що стаття 241 ЦК України презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє, а також встановлює випадки й умови набуття чинності правочином, вчиненим від імені довірителя його представником, коли останній перевищив обсяг наданих йому повноважень, однак власник транспортного засобу - ТОВ «КАНГОР ТРЕЙД» не уповноважував громадянина ОСОБА_3 на вчинення будь-яких дій щодо згадуваного транспортного засобу.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом витребування транспортного засобу з незаконного володіння ОСОБА_8 .

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (стаття 20 Господарського кодексу України).

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, відноситься визнання правочину недійсним. Аналогічні положення містить стаття 20 Господарського кодексу України.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови №11 від 29.05.2013 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Крім того, за змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими доказами, тобто довести, що його права та інтереси дійсно існують, порушуються, оспорюються чи не визнаються, потребують захисту та можуть бути відновлені шляхом задоволення заявленого позову.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 статті 42 Господарського кодексу України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Судом встановлено, а сторонами не оспорюється, що одноосібно власником ТОВ "Кангор Трейд" ОСОБА_1 прийнято рішення від 14.07.2017 про продаж у зв`язку з виробничою необхідністю за балансовою вартістю транспортного засобу, що перебував у власності товариства (а.с.19, т.1).

Відповідач стверджує, що ОСОБА_4 , будучи керівником ТОВ «КАНГОР ТРЕЙД» виконав рішення власника юридичної особи та в цей же день видав ОСОБА_3 довіреність на укладення правочину.

Відповідно до матеріалів справи 18.07.2017 між ТОВ "Кангор Трейд" (продавець) в особі ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 1841/2017/545428, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб BMW X6, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 за ціною 236 400,00грн.

Передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної сплати вартості майна та оформляється актом приймання-передачі у двох примірниках, які підписуються сторонами (розділ 2 даного договору).

Відповідно до акту приймання-передачі транспортного засобу від 18.07.2017 до договору купівлі-продажу № 1841/2017/545428 від 18.07.2017 ТОВ "Кангор Трейд" (в особі ОСОБА_3 ) і ОСОБА_1 склали цей акт про те, що здійснено приймання-передачу транспортного засобу марки (моделі) BMW X6, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) серії НОМЕР_4 , видане 16.09.2015 центром №1801. Також зі змісту текстів вищезазначених договору та акту приймання-передачі вбачається, що вони містять підписи посадових осіб територіального сервісного центру № 1841 РСЦ МВС України в Житомирській області.

Згідно Положення про територіальний сервісний центр МВС, затвердженого наказом України від 29.12.2015 №1646, територіальний сервісний центр МВС (далі - ТСЦ МВС) є структурним підрозділом територіального органу МВС - регіонального сервісного МВС (далі - РСЦ МВС).

ТСЦ МВС у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України та цим Положенням.

ТСЦ МВС відповідно до чинного законодавства: забезпечує присутність адміністраторів при укладанні та оформленні безпосередньо в ТСЦ МВС договорів, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортні засоби.

Згідно пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабміну 07.09.1998 №1388 (в редакції чинній на момент перереєстрації), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Судом встановлено, що на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу від 18.07.2017 № 1841/2017/545428 ОСОБА_1 був одноособовим власником ТОВ "Кангор Трейд" із 100 % часткою в статутному капіталі товариства, міг реалізовувати правомочності власника такого майна щодо розпорядження ним, в тому числі відчужити його за правочином (купівлі-продажу, дарування, міни тощо).

Зазначені обставини встановлено також в межах розгляду справи №924/841/20 (постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 - а.с.152-163, т.2).

У вказаній справі ТОВ "Кангор Трейд" звернулося до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 236 400,00грн на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №1841/2017/545428 від 18.07.2017.

Постановою суду апеляційної інстанції встановлено, що на підставі наказу директора ТОВ "Кангор Трейд" - ОСОБА_4 "Про продаж автомобіля" № 20 від 14.07.2017 на підставі рішення власника від 14.07.2017, у зв`язку з виробничою необхідністю доручено продати за балансовою вартістю автотранспортні засоби підприємства, а саме: автомобіль марки BMW X6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (балансова вартість 236400,00 грн.). Відповідальність за зняття зазначеного автомобіля з обліку покладено на ОСОБА_3 .

Також стверджувати, що доручення, видане на ім`я ОСОБА_3 було відсутнє під час підписання договору купівлі-продажу у сервісному центрі на підставі інформації з листа №3189 від 30.11.2018 Територіального сервісного центру №1841 (а.с.156, т.1) - неможливо, оскільки текст листа не вказує, що його оригінал чи копія відсутня у Територіальному сервісному центрі №1841 взагалі, станом на дату підписання договору купівлі-продажу, чи лише станом на дату підписання листа, а також про те, що вона не була пред`явлена ОСОБА_3 адміністратору під час укладення договору, а тому доводи позивача в цій частині не беруться судом до уваги.

Крім того, в матеріалах справи наявна вимога №28 від 24.04.2020 ТОВ "Кангор Трейд" до ОСОБА_1 (а.с.227-228, т.1), згідно якої позивач просить відповідача виконати обов`язок за договором купівлі-продажу №1841/2017/545428 транспортного засобу від 18.07.2017, укладеного між ТОВ "Кангор Трейд" та ОСОБА_1 , здійснивши повну оплату вартості транспортного засобу в розмірі 236 400,00грн. У випадку невиконання взятих на себе зобов`язань згідно договору ТОВ "Кангор Трейд" залишає за собою право на захист своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку з відповідним нарахуванням збитків, пені та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України. Вказана вимога підписана директором ОСОБА_9.

Таким чином, матеріали справи свідчать також про те, що позивачем одночасно вчиняються дії щодо стягнення заборгованості за договором та про визнання цього договору недійсним в судому порядку з підстав відсутності повноважень представника товариства на його підписання, із наданням одних і тих самих доказів на підтвердження наявності заборгованості відповідача та на підтвердження недійсності договору.

Також про обізнаність Товариства з обмеженою відповідальністю "Ленакс Україна" (власника ТОВ "Кангор Трейд" з 27.07.2017) із фінансовим становищем ТОВ "Кангор Трейд" та наявністю (відсутністю) товарно-матеріальних цінностей під час підписання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 27.07.2017 свідчать преюдиційні обставини, встановлені Північно-західним апеляційним господарським судом в постанові від 20.02.2019 по справі №911/1729/18 (залишена без змін постановою Верховного Суду від 21.05.2019).

У даній справі судом встановлено, що, зважаючи на умови даного пункту (п. 8.3. договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 27.07.2017) вбачається, що ТОВ "Ленкас Україна" (покупець) підтвердив, що він дійсно повністю ознайомлений з характером діяльності та фінансовим станом ТОВ "Кангор Трейд". При цьому в день підписання продавець був зобов`язаний надати покупцю акт інвентаризації з переліком усього майна ТОВ "Кангор Трейд". Після передачі і погодження з покупцем даного акту інвентаризації продавець не мав права вчиняти жодних дій з майном ТОВ "Кангор Трейд", спрямованих на відчуження, передачу в іпотеку, заставу. Також сторони в даному пункті обумовили, що акт інвентаризації є невід`ємною частиною Договору.

Тобто ставлячи свій підпис та погоджуючись з умовами Договору покупець (новий власник товариства) засвідчив факт обізнаності з фінансовим станом підприємства.

При цьому, будь-яких доказів, які б свідчили про відчуження чи передання майна після підписання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, саме після підписання Договору матеріали справи не містять

Враховуючи положення ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу судом також враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не прийняті судом до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

З огляду на викладене, суд вважає, що відчуження транспортного засобу, який перебував у власності ТОВ "Кангор Трейд", відбулося на підставі одноосібного рішення власника товариства ОСОБА_1 в період до укладення договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Кангор Трейд" від 27.07.2017.

Всі перелічені вище обставини не дають можливості зробити висновок, що майно із власності ТОВ "Кангор Трейд" вибуло незаконно, а тому підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу суд у даній справі не вбачає.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та витребування майна з незаконного володіння ОСОБА_1 , є похідною від вимоги про визнання недійсним договору, у задоволенні якої суд відмовив, а тому вказана вимога також не підлягає задоволенню.

На підставі ст.129 ГПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 20.05.21

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.. з пов.)

3 - відповідачу (рек. з пов.)

4 - представнику відповідача на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1

5 - третій особі - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) (рек.)