ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2021 р. Справа№ 910/2605/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Дикунської С.Я.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Салій І.О.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 22.04.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва

від 08.07.2020 (повне рішення складено та підписано 16.07.2020)

у справі №910/2605/20 (суддя Карабань Я.А.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-НЕРУХОМІСТЬ"

до Київської міської ради

про визнання укладеною додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-НЕРУХОМІСТЬ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 21.03.2014 (посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. 21.03.2014 за реєстровим №2150).

Позовні вимоги мотивовані тим, що після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки позивач продовжує користуватися земельною ділянкою та виконує всі обов`язки орендаря, а відповідач протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди, не надав письмових заперечень в поновленні строку такого договору, тому на думку позивача, договір оренди земельної ділянки від 21.03.2014 є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, на підставі ч. 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі". В той же час, відповідно до положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі", після автоматичної пролонгації дії договору у відповідності до ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", вимагається укладення сторонами відповідної додаткової угоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на ст. 11, 626, 627, 792 Цивільного кодексу України, ст.79, 93, Земельного кодексу України, ст.13, 33, Закону України "Про оренду землі".

Короткий зміст заперечень проти позову

У відзиві на позов відповідач зазначає, що відповідно ч. 4 ст. 32 Регламенту Київської міської ради затвердженого рішенням Київської міської ради від 07.07.2016 від №579/579 визначено, що президія Київради не може рекомендувати Київському міському голові включити до порядку денного пленарного засідання Київради проекти рішень, що на день проведення засідання Президії не були попередньо розглянуті відповідно до вимог, а розгляд підготовленого Департаментом висновку здійснюється профільною постійною комісією Київської міської ради, без розгляду якої матеріали не може бути включено до порядку денного та передано на розгляд відповідного пленарного засідання Київської міської ради.

Враховуючи вищевикладене, відповідач проти заявлених вимог заперечував, зазначаючи про необґрунтованість позовних вимог та зазначив, що умови додаткової угоди не узгоджено у встановленому законом порядку та не прийнято рішення щодо такого поновлення, що спростовує твердження позивача в зволіканні з боку відповідача в укладанні запропонованої додаткової угоди.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/2605/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-НЕРУХОМІСТЬ" до Київської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди задоволено в повному обсязі, а саме:

- визнано укладеною додаткову угоду про поновлення терміну дії Договору оренди земельної ділянки від 21 березня 2014 р. (посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. 21.03.2014 за реєстровим № 2150) між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-НЕРУХОМІСТЬ» (03057, місто Київ, проспект Перемоги, 45, ідентифікаційний код 32822941) та Київською міською радою (01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36, ідентифікаційний код 22883141) в наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА №1

про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від « 21» березня 2014 р. (посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу

Досінчуком Ф.І. 21.03.2014 за реєстровим № 2150)

Київська міська рада (код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 22883141, місцезнаходження юридичної особи: в м. Києві, вул. Хрещатик, 36), в особі Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), який діє на підставі ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», надалі іменується «Орендодавець» з однієї сторони, та

Товариство з обмеженою відповідальністю «» АЛЬФА-НЕРУХОМІСТЬ» (код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 32822941, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, проспект Перемоги, будинок 45) в особі Директора Краснової Наталії Миколаївни, яка діє на підставі Статуту в новій редакції, зареєстрованого Щелковим Денисом Михайловичем , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу « 06» вересня 2018 р., з другої сторони, що надалі іменується «Орендар», керуючись частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та враховуючи факт продовження користування Орендарем земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди та відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення Орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, за домовленістю сторін уклали цю додаткову угоду про нижченаведене:

Предмет додаткової угоди:

1. Сторони прийшли до загальної згоди внести зміни в п.п. 3.1. п. 3 «Строк дії Договору» Договору оренди земельної ділянки від « 21» березня 2014р. № 2150, у зв`язку із чим, домовились:

? п.п.3.1. п. 3 «Строк дії Договору» читати в наступній редакції:

3.1. Договір поновлюється на такий же термін, а саме на 5 (п`ять) років, поновлений термін дії договору до 21.03.2024р.

2. Всі інші, не згадані в даній Додатковій угоді, умови Договору оренди земельної ділянки від « 21» березня 2014р. № 2150 залишаються діючими й сторони підтверджують відносно їх свої зобов`язання.

3. Дана Додаткова угода, складена у 2-х оригінальних примірниках по одному для кожної з сторони, що мають однакову юридичну силу, і є невід`ємною частиною Договору оренди земельної ділянки від « 21» березня 2014р. № 2150.

4. Дана Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками Сторін і діє протягом усього терміну дії Договору оренди земельної ділянки від « 21» березня 2014р. №2150.

Підписи сторін:

Орендар Орендодавець

Товариство з обмеженою відповідальністю Київська міська рада

«АЛЬФА-НЕРУХОМІСТЬ»

Київський міський голова

Директор ___________Краснова Н.М. ____________Кличко В.В.»

- стягнуто з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 36, ідентифікаційний код 22883141) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-НЕРУХОМІСТЬ» (03057, місто Київ, проспект Перемоги, 45, ідентифікаційний код 32822941) судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову мотивовано тим, що встановивши факт належного виконання позивачем умов договору оренди, не надсилання відповідачем у встановлений законом строк відмови у поновленні договору на новий строк, продовження використання позивачем земельної ділянки після закінчення строку дії договору, суд прийшов до висновку про обґрунтованість доводів позивача про наявність підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки від 21.02.2014 на новий строк згідно приписів ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач Київська міська рада, звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/2605/20 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано:

- приписів ч. 4 ст. 5 ст. 33 Закону України, відповідно до яких, орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Враховуючи ці обставини, згода або незгода у поновленні договору оренди ухвалюється на повноважному пленарному засіданні Київської міської ради при ухваленні відповідного рішення;

- документи позивачем було надіслано листом №4 від 27.03.2019 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) тому, місячний строк розгляду клопотання позивача про поновлення договору оренди був пропущений через недотримання ним вимог зазначеного Порядку, а Департамент у межах повноважень був позбавлений з вини позивача можливості підготувати відповідний висновок та проект рішення Київської міської ради для їх подальшого розгляду;

- земельна ділянка була надана позивачеві для експлуатації, обслуговування та реконструкції нежитлової будівлі офісу, але матеріали справи не містять належних та допустимих доказів виконання позивачем свого зобов`язання здійснити реконструкцію нежитлової будівлі в обумовлений сторонами строк дії договору оренди. Відповідно до цього обставини, які підлягають доказуванню у даному спорі також входить встановлення факту належного користування позивачем орендованою земельною ділянкою.

Короткий зміст заперечень проти апеляційної скарги

02.09.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду згідно з приписами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказував на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування - відсутні.

Зокрема, позивач посилався на те, що :

- що позивач не ставить під сумнів порядок прийняття рішень відповідачем, проте ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає розгляд питання про поновлення дії договору оренди протягом одного місяця. Порядок набуття прав на землю, не ставив перешкод відповідачу щодо розгляду питання про поновлення дії договору протягом одного місяця, але це питання не було розглянуте. Наявність порядку набуття права на землю не виправдовує бездіяльність відповідача.

- доводи відповідача стосовно того, що суд першої інстанції не взяв до уваги те,що позивач подав документи, необхідні для розгляду клопотання про поновлення договору оренди тільки 27.03.2019 та пропустив строк для розгляду клопотання. Позивач зазначає наступне, що суд першої інстанції вірно встановив, що позивач звернувся із клопотанням про поновлення договору оренди 21.12.2018 з в.х. №08/24300 та належним пакетом документів (за три місяці до закінчення договору оренди), але відповідач у подальшому в порушення законодавством процедур, вимагав додаткові документи.

- стосовно того, що відповідач стверджує, що позивач неналежно виконує обов`язки передбачені договором, при цьому відповідач не вказав, які саме обов`язки передбачені договором оренди не виконує позивач та яким чином це вплинуло на невиконання відповідачем обов`язку щодо розгляду клопотання про поновлення договору.

Крім того, позивач посилався на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що протягом строку дії договору чи протягом місяця після його закінчення відповідачем направлялися позивачу претензії щодо неналежного виконання умов договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 апеляційну скаргу Київської міської ради передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Станік С.Р., судді: Дикунська С.Я., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/2605/20 - залишено без руху та надано скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги (докази направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-НЕРУХОМІСТЬ" за юридичною адресою місцезнаходження згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: "03057, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 45").

Скаржником через канцелярію Північного апеляційного господарського суду у встановлений ухвалою строк подано докази направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-НЕРУХОМІСТЬ" за юридичною адресою місцезнаходження згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: "03057, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 45", а отже, скаржником усунуто недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/2605/20 за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2020, розгляд призначено на 24.09.2020.

24.09.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Станіка С.Р. на лікарняному до 10.10.2020.

У зв`язку з перебуванням з 12.10.2020 суддів Дикунської С.Я. та Шапатали Є.Ю., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, у відпустці, здійснити призначення справи та її розгляд у визначеному складі колегії суддів - неможливо.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 12.10.2020, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Тищенко О.В., Агрікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 12.10.2020 прийнято справу №910/2605/20 за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Тищенко О.В., Агрікова О.В. та призначено до розгляду в судовому засіданні 05.11.2020.

У зв`язку з перебуванням 05.11.2020 судді Агрикової О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, здійснити розгляд справи у визначеному складі колегії суддів - неможливо.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 05.11.2020, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Тищенко О.В., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 05.11.2020 прийнято справу №910/2605/20 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Тищенко О.В., Дикунська С.Я. та призначено до розгляду в судовому засіданні 03.12.2020.

03.12.2020 оголошено перерву у розгляді справи №910/2605/20 за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 до 21.01.2021.

21.01.2021 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді Станіка С.Р. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 призначено до розгляду в судовому засіданні справу №910/2605/20 за апеляційною скаргою Київської міської ради на 11.02.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2021 прийнято справу №910/2605/20 за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Тищенко О.В., Тарасенко К.В. здійснивши її розгляд в раніше призначеному судовому засіданні 11.02.2021.

11.02.2021 розгляд справи № 910/2605/20 апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 відкладено на 18.03.2021.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. з 05.03.2021 по 19.03.2021 включно у відпустці, яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), відповідно до підпунктів до п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи №910/2605/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16.03.2021, для розгляду справи №910/2605/20 за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Дикунська С.Я., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського від 16.03.2021 прийнято справу №910/2605/20 за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Дикунська С.Я., Тарасенко К.В. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.04.2021.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 22.04.2021 з`явились представники позивача та відповідача (скаржника).

Представник Київської міської ради (скаржника) в судовому засіданні 22.04.2021 підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/2605/20 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Представники позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-НЕРУХОМІСТЬ") в судовому засіданні 22.04.2021 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/2605/20 залишити без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 21.03.2014 між відповідачем (орендодавець) та позивачем (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки (надалі - Договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. 21.03.2014 за реєстровим №2150, відповідно до п.1.1. якого орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради від 02.10.2013 №104/9692, за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об`єкт оренди або земельна ділянка).

Відповідно до п.2.1. Договору об`єктом оренди за ним є земельна ділянка з наступними характеристиками:місце розташування - вул. Фрунзе, 33 (літера «А») в Подільському районі м. Києва; розмір - 0, 0889 га; цільове призначення - для експлуатації, обслуговування та реконструкції нежитлової будівлі офісу; кадастровий номер - :85:312:0019.

Договір укладено на п`ять років (п.3.1. договору).

Відповідно до 4.1 Договору, орендна плата за земельну ділянку становить платіж, який орендар самостійно розраховує та вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою у грошовій формі.

П. 4.2 Договору передбачено, що річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 4,5 % від її нормативної грошової оцінки. У випадку, коли розташовані на земельній ділянці будівлі, споруди або її частини здаються в оренду інших суб`єктам, орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 10 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або її частини, що припадає на орендовані площі будівель, споруд або їх частини.

Згідно з п. 4.3 Договору, у випадку порушення термінів реконструкції об`єкта, що визначені п.п. 8.4 Договору орендна плата встановлюється у двократному розмірі, що визначений п.п. 4.2 Договору, але не більше дванадцяти відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

П. 7. 1 Договору передбачено, що після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві Земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно з п. 8.3. Орендар має право після закінчення строку, на який було укладено цей Договір, при умові належного виконання обов`язків відповідно до умов цього Договору, Орендар має за інших рівних умов переважне право на поновлення Договору.

Стосовно обов`язків орендаря передбачено, що він має повернути земельну ділянку Орендодавцю у стані, придатному для її подальшого використання після припинення дії цього Договору та у строки, встановленим законодавством, звітувати перед органом доходів і зборів за місцезнаходженням земельної ділянки про сплату орендної плати (п.8.4 Договору).

Відповідно до п.11.3. Договору договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 11.7. Договору передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію та сплачувати орендну плату за період від дня закінчення дії цього договору до дня поновлення його дії у порядку та розмірах, встановлених цим договором.

У разі поновлення Договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У відповідності до Договору оренди земельної ділянки від 21.03.2014 за Актом приймання-передачі земельної ділянки відповідач передав, а позивач прийняв у своє володіння і користування об`єкт оренди.

У суді першої інстанції в обґрунтування заявленого позову позивач зазначав, що реалізуючи своє переважне право на поновлення договору оренди за 3 місяці до закінчення дії Договору оренди направив відповідачу Лист від 20.12.2018 за №38 щодо поновлення договору оренди, який отриманий відповідачем 21.12.2018 та зареєстровано за №08/24300 до зазначеного листа позивачем були додані наступні документи:

- 2 примірника Додаткової угоди №1 від 19.12.2018;

- інформація про відсутність заборгованості від 20.12.2018;

- копія Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 18.07.2007 №1-498;

- копія технічного плану нежитлової будівлі;

- копія установчих документів, Витягу товариства від 20.12.2018 №;

- лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, що 28.12.2018 супровідним листом від 26.12.2018 за №40 позивачем подано відповідачу оригінал довідки органу ДФС про відсутність заборгованості №129485/10/26/15-58-07-08.

Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом від 05.03.2019 за №0570202/2-4857 повідомив позивача про те, що для подальшого опрацювання питання щодо можливості підготовки відповідного проекту рішення Київської міської ради або висновку постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування необхідно:документально підтвердити виконання умов передачі земельної ділянки та договору її оренди; документально підтвердити збереження геодезичних (межових) знаків; документально підтвердити сплату пайової участі на розвиток інфраструктури міста; надати довідку Державної фіскальної служби про відсутність заборгованості з орендної плати; надати документи, які обґрунтовують необхідність поновлення договору оренди земельної ділянки для реконструкції нежитлової будівлі офісу.

Позивач листом № 4 від 27.03.2019 звернувся до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо виконання умов п. 11.7. договору та п. п. 9.1., 9.2. Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 241/24639 з боку позивача, було надано всі відповідні документи.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач просив розглянути Лист-повідомлення від 21.12.2018 у встановленні законодавством терміни. Крім наведеного, позивачем було додано копію відповідного акту відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розташованої на вул. Кирилівській (Фрунзе), 33 в Подільському районі м. Києва.

Листом №05716-22181 від 27.11.2019, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив позивача про те, що кадастрову справу А-26654 щодо поновлення договору оренди з відповідними документами, зокрема проектом висновку постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування про поновлення договору оренди і пояснювальна записка до нього, передано до Київської міської ради для розгляду у відповідності до Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради 20.04.2017 N 241/2463.

Як зазначав позивач у позові, 27.01.2020 через канцелярію відповідача за №2/01 від 23.01.2020 подано заяву про підписання додаткової угоди про поновлення договору оренди на підставі ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", з додатковою угодою в двох примірниках.

При цьому, позивач вказував, що оскільки, після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, виконує всі обов`язки орендаря, відповідно, останній реалізував своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк. Відповідач протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди, не надав письмових заперечень у поновленні строку такого договору, тому на думку позивача, в нього існує переважне право на поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 21.03.2014.

Позивач в обґрунтування позову посилався на те, що він, як орендар за укладеним між ним та Київською міською радою договором оренди землі від 21.03.2014, після закінчення строку дії цього договору продовжував користуватись орендованою земельною ділянкою, належним чином виконувати свої зобов`язання орендаря, своєчасно сплачувати орендну плату за землю, і відповідач, як орендодавець, протягом місяця з дня закінчення строку його дії не надав позивачу листа-повідомлення про заперечення у поновленні цього договору на новий строк, що відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", - є підставою вважати договір оренди землі від 21.03.2014 поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені, і підставою для укладення додаткової угоди про це. Проте, відповідач ухиляється від укладення такої додаткової угоди.

Відповідач заперечуючи проти позову, вказував на те, що умови додаткової угоди не узгоджено у встановленому законом порядку та не прийнято рішення щодо такого поновлення, відсутність підстав для поновлення договору відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Таким чином, спір у справі виник щодо наявності/відсутності підстав в розумінні ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" для поновлення терміну дії договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, у підписанні якої відповідач зволікає, перешкоджаючи позивачу в реалізації його права землекористувача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; за статтями 142-144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Порядок та умови набуття права користування земельною ділянкою на умовах оренди встановлено Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі", ст. 1 якого визначає, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі термінове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендарю для ведення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частина перша статті 627 Цивільного кодексу України встановлює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини другої статті 792 Цивільного кодексу України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Згідно із статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі Договору оренди земельної ділянки від 21.03.2014 позивач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку з наступними характеристиками: місце розташування - вул. Фрунзе, 33 (літера «А») в Подільському районі м. Києва; розмір - 0, 0889 га; цільове призначення - для експлуатації, обслуговування та реконструкції нежитлової будівлі офісу; кадастровий номер - :85:312:0019.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 вказаного Закону передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таки чином, частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

В свою чергу, з урахуванням наведених приписів закону, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", - не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення може мати прояв у "мовчазній згоді".

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не пов`язані одна з іншою.

Також, згідно пред`явленого позову, матеріально-правовою підставою позовних вимог позивач визначив саме ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає умови поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що матеріалами справи підтверджується, що позивач до закінчення строку дії договірних відносин звернувся до відповідача із листом-повідомленням від 21.12.2018 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 21.03.2014.

Підставою позовних вимог позивач визначив ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), посилаючись на те, що продовжує користуватись відповідною земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а протягом одного місяця після його закінчення відповідач не надав заперечень стосовно поновлення цього договору.

Належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України того, що Київська міська рада як станом на 22.04.2021, так і протягом одного місяця після закінчення дії договору надіслала позивачу лист-повідомлення про заперечення щодо поновлення спірного договору оренди земельної ділянки у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", - не було надано ні суду першої інстанції під час вирішення спору, ні суду апеляційної інстанції станом на момент розгляду справи судом апеляційною інстанцією, а також не підтверджено відповідачем.

Станом на час звернення як до суду першої, так і на момент розгляду справи, позивач після закінчення строку дії договору оренди землі продовжує користуватися орендованою ділянкою та виконує обов`язки землекористувача за спірним договором оренди земельної ділянки та сплачує орендну плату.

Матеріалами справи підтверджується, факт відсутності заборгованості з платежів підтверджується довідкою ГУ ДПС у м. Києві від 20.02.2020 станом на час вирішення спору матеріали справи не містять.

Також, судом апеляційної інстанції враховано, що в матеріалах справи відсутні докази того, що протягом строку дії договору чи протягом місяця після його закінчення відповідачем направлялися позивачу претензії щодо неналежного виконання позивачем умов договору.

Доводи скаржника стосовно того, що відповідні документи позивачем було надіслано листом №4 від 27.03.2019 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) тому, місячний строк розгляду клопотання позивача про поновлення договору оренди був пропущений через недотримання ним вимог зазначеного Порядку, а Департамент у межах повноважень був позбавлений з вини позивача можливості підготувати відповідний висновок та проект рішення Київської міської ради для їх подальшого розгляду - судом апеляційної інстанції відхиляється з огляду на те, що позивач виконав усі умови передбачені для укладення додаткової угоди, обумовлені ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та договором (п. 8.3, п. 11.7 договору).

Доводи скаржника стосовно того, що згода або незгода у поновленні договору оренди ухвалюється на повноважному пленарному засіданні Київської міської ради при ухваленні відповідного рішення, а тому в силу приписів ч. 4 ст. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відповідно до яких, орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, а за наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне.

Так, наявний у матеріалах справи лист Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №05716-22181 за 27.11.2019 , як відповідь на лист-повідомлення позивача (наданий після спливу місячного терміну, встановленого законом), не містить будь-яких заперечень стосовно пролонгації орендних правовідносин за договором.

Проте у визначений законодавством строк, додаткова угода про поновлення договору оренди земельної ділянки від 21.03.2014 - сторонами укладена не була, і жодних заперечень щодо такої пролонгації не було висловлено Київською міською радою у встановленому законом порядку.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, листом від 20.12.2018 за №38 та заявою від 23.02.2020 за №2/01 позивач направляв позивачу додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 21.03.2014.

Як вже було зазначено вище, поновлення договору оренди землі в судовому порядку в передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб вимагає укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних правовідносин, що безпосередньо випливає зі змісту зазначеної правової норми. При зверненні до суду з даним позовом позивач на виконання вимог законодавства виклав текст відповідної додаткової угоди в прохальній частині позовної заяви.

З урахуванням вище наведеного, встановивши факт належного виконання позивачем умов договору оренди, не надсилання відповідачем у встановлений законом строк відмови у поновленні договору на новий строк, продовження використання позивачем земельної ділянки після закінчення строку дії договору, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, про обґрунтованість доводів позивача про наявність підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки від 21.03.2014 на новий строк згідно приписів ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і відповідач не надав заперечень проти такого користування протягом одного місяця після закінчення дії договору, позивач обґрунтовано звернувся до відповідача із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк, з посиланням на наявність таких підстав згідно з ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, наданий позивачем проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого Київською міською радою з вх. №08/24300 від 21.12.2018, яким запропоновано поновити на 5 років договір, - відповідачем не підписаний.

При цьому, відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/18.

Доводи відповідача про те, що земельна ділянка була надана позивачеві для експлуатації, обслуговування та реконструкції нежитлової будівлі офісу, але матеріали справи не містять належних та допустимих доказів виконання позивачем свого зобов`язання здійснити реконструкцію нежитлової будівлі в обумовлений сторонами строк дії договору оренди, судом першої інстанції вірно відхилені з тих підстав, що станом на дату звернення позивача з листом та додатковою угодою, жодних претензій щодо порядку використання орендованої земельної ділянки відповідачем - не висловлювалося, вимоги щодо повернення земельної ділянки - не заявлялись, докази зміни цільового використання орендованої земельної ділянки не надані, а також не підтверджені і в процесі розгляду справи судом першої інстанції, як не підтверджено доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України і станом на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції.

За приписами ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 654 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість вчинення змін до договору в такій самій формі, що й договір.

В силу норм ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

За змістом ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше. Таким чином, договір, укладений за рішенням суду, не потребує нотаріального посвідчення.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованими та правомірними висновками суду першої інстанції стосовно того, якщо орендодавець відмовляється чи ухиляється від укладення Додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України "Про оренду землі", а тому належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 908/299/18.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем вірно обрано підставу захисту свого права, яка виникає саме згідно з ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», у зв`язку з чим вимоги позивача є законними та обґрунтованими, були доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим судом першої інстанції обгрунтовано ухвалено рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме: визнано укладеною додаткову угоду про поновлення терміну дії Договору оренди земельної ділянки від 21 березня 2014 р. (посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. 21.03.2014 за реєстровим № 2150) між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-НЕРУХОМІСТЬ» (03057, місто Київ, проспект Перемоги, 45, ідентифікаційний код 32822941) та Київською міською радою (01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36, ідентифікаційний код 22883141).

Крім того, позивач у своїх додаткових поясненнях від 14.01.2021 зазначає, що відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявлялось про порушення умов Договору зі сторони позивача про неналежне користування з точки зору положень ст. 3 Цивільного кодексу України.

Крім того, позивач надав до матеріалів справи на стадії апеляційного розгляду додаткові документи (разом з додатковими поясненнями 14.01.2021 та 02.02.2021), а саме: Акт обстеження земельної ділянки №19-0475-17 від 01.07.2019, супровідний лист від 18.11.2019, погодження Висновок кадастрової справи №А-2654, Пояснювальну записку №ПЗ-38514 від 24.10.2019,копії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, копії листування стосовно проектної документації. Проте, вказані документи не приймаються судом апеляційної інстанції в якості доказів під час розгляду даної справи на стадії апеляційного розгляду на підставі ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем не наведено доводів в обгрунтування підстав подання вказаних доказів, як не доведено і винятковість випадку щодо необхідності їх подання.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі №910/2605/20, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/2605/20 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/2605/20 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Київською міською радою.

4. Матеріали справи №910/2605/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання повного тексту постанови: 21.05.2021.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді С.Я. Дикунська

К.В. Тарасенко