ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"12" травня 2021 р. Справа №924/1430/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Потербі О.О., розглянувши матеріали справи
за позовом Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури, м. Хмельницький в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах
1) Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, м. Київ
2) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, м. Вінниця
до 1) Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів", м. Волочиськ
2) Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" с. Попівці, Волочиський район, Хмельницька область
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Хліб України", м.Київ
про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна - приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, укладеного 16.08.2016 Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () та ПП "Аграрна компанія 2004" (), нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрованого у реєстрі за №2712, зі змінами, внесеними договором від 09.06.2017, укладеним Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () та ПП "Аграрна компанія 2004" (), що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстровано у реєстрі за № 2045

Представники сторін:
від позивача 1: не з`явився
від позивача 2: Гоцанюк О.Р. представник згідно витягу з ЄДРЮОФОПГФ
від відповідача 1: Коновалов М.А. згідно ордеру серії ХМ №029257 від 21.01.2021р.
від відповідача 2: Сапьолкіна Н.В. згідно ордеру серії ХМ №012253 від 01.02.2019р.
від третьої особи: не з`явився
від прокуратури: Худенко І.О. згідно наказу №317К

Рішення виноситься 12.05.2021р., оскільки в судовому засіданні 12.04.2021р. та 26.04.2021р. оголошувалась перерва.
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії:
Ухвалою суду від 04.01.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.
У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Димбовського В.В. у період з 26.01.2021р. по 10.02.2021р., судове засідання у справі 01.02.2021р. не відбулося.
Ухвалою суду від 12.02.2021р. підготовче засідання у справі призначено на 04.03.2021р.
Ухвалою суду від 04.03.2021р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, поновлено Хмельницькій обласній прокуратурі строк для подання додаткових доказів у справі та долучено подані докази до матеріалів справи, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - Публічне акціонерне товариство Державна акціонерна компанія "Хліб України" (код 20047943), підготовче засідання відкладено на 22.03.2021р.
Ухвалою суду від 22.03.2021р. вирішено закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 12.04.2021р.
У судовому засіданні 26.04.2021р. та 06.05.2021р. оголошувалась перерва.
У судовому засіданні 06.05.2021р. суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача 1 про зупинення провадження по справі та перехід на стадію підготовчого провадження.

Суть спору: Перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах: Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна - приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, укладеного 16.08.2016 Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () та ПП "Аграрна компанія 2004" (), нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрованого у реєстрі за №2712, зі змінами, внесеними договором від 09.06.2017, укладеним Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () та ПП "Аграрна компанія 2004" (), що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстровано у реєстрі за № 2045.
В обґрунтування позову посилається на таке. В переліку хлібоприймальних і зернопереробних підприємств, державне майно яких передається до статутного фонду ДАК "Хліб України" по Хмельницькій області значиться Волочиський комбінат хлібопродуктів. Відповідно до п. 8 статуту ДАК "Хліб України", майно компанії є власністю держави і закріплюється за компанією на праві повного господарського відання. На підставі акта оцінки наявного власного майна підприємства Волочиського комбінату хлібопродуктів Міністерства агропромислового комплексу України і ДАК "Хліб України" від 15.12.1998 до ДАК "Хліб України" передано майновий комплекс Волочиського комбінату хлібопродуктів вартістю 7288741 грн. Засновником Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" є ДАК "Хліб України". Відповідно до п. 4.3 статуту Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" майно компанії передано у користування. Волочиський комбінат хлібопродуктів належав до переліку об`єктів, які не підлягають приватизації у зв`язку з їх загальнодержавним значенням, його державне майно також не підлягало приватизації та відсутнє у Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані. У вказаному Законі органом управління державного майна Волочиського комбінату хлібопродуктів визначено Мінагропром, після чого орган управління спірного державного майна не змінювався. Державне майно Волочиського комбінату хлібопродуктів не могло бути і не є приватизоване чи корпоратизоване ДАК "Хліб України" чи будь-яким іншим суб`єктом господарювання, а передане ДАК "Хліб України" на підставі акта Міністерства агропромислового комплексу України і ДАК "Хліб України" від 15.12.1998р. для здійснення статутної діяльності ДАК на праві господарського відання та з управління Мінагропрому (правонаступник - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України) не вибуло. ПАТ ДАК "Хліб України" належить до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.
Прокурор зауважив, що обставина належності ДАК "Хліб України" до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України, правонаступником якого є Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства встановлена рішеннями суду у справі №922/736/17. Так, у постанові від 16.05.2019 у справі №922/736/17 Верховний Суд дійшов висновку, що прокурор правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерства аграрної політики та продовольства України, а доводи відповідача щодо того, що вказане Міністерство не наділено повноваженнями щодо управління майном, яке передано до статутного фонду ДАК "Хліб України", та воно не належить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України відхилив з огляду на безпідставність.
Прокурор наголошує, що за інформацією Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 10.11.2020 №10-12/3070 будь-які листи щодо погодження розміру плати за оренду державного майна, чи заяви про оренду нерухомого майна, що перебуває у державній власності та знаходиться на балансі ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" до Регіонального відділення не надходили. Згідно із листом Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 14.12.2020 №10-4/3527 про факт укладення спірного договору з порушеннями законодавства Регіональне відділення дізналось 22.10.2020 після надходження листа обласної прокуратури від 16.10.2020 №15/1-42вих-20. За інформацією Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.12.2020 №2152-09/73731-05 спірний договір оренди не погоджувався Міністерством, про факт його укладення вказане Міністерство дізналось із листа Хмельницької обласної прокуратури від 16.10.2020 №15/1 -42вих-20.
На думку прокурора, спірний договір оренди державного майна укладено без відома та погодження Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, не уповноваженим орендодавцем (не Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області), без визначення/погодження орендної плати Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області, перед укладенням спірного договору оренди попит на право оренди не вивчався, незалежна оцінка об`єкта оренди не проводилась відповідно до вказаних вище вимог законодавства, суб`єкт оціночної діяльності з метою визначення ринкової вартості об`єкта оренди визначався не на конкурсних засадах, вартість об`єкта оренди та орендна плата визначені з порушенням викладених вище вимог законодавства, зокрема без урахування їх індексації, орендна плата до державного бюджету не надходить, а плата за оренду нерухомого державного майна істотно занижена.
Крім того, на думку прокурора, зміст спірного договору оренди нерухомого майна не відповідає вимогам ст.284 ГК України, ст.ст. 10, 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п. 1.1, 1.2, 2.3, 3.1-3.7, 4.4 та іншим пунктам Типового договору оренди державного майна. Зауважив, що оскільки заходи щодо захисту права державної власності позивачами не вживалися, з даним позовом звертається прокурор. Як на правову підставу позову посилається на положення ЗУ "Про перелік об`єктів права приватної власності, що не підлягають приватизації", ст.ст. 55, 86, 141, 179, 284 ГК України, ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 11, 203, 215, 228, 317, 326, 386 ЦК України.
Відповідач 2 ПП "Аграрна компанія 2004" у відзиві на позов від 25.01.2021р. проти позовних вимог заперечив. Вважає, що спірний договір оренди містить всі істотні умови визначені чинним законодавством з огляду на положення ст.ст. 11, 16, 203, 215, 216, 782 ЦК України. Також посилається на обставини встановлені рішенням суду у справі №924/592/20 (предмет позову - скасування записів про державну реєстрацію права власності дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м. та визнання права державної власності держави Україна в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м., що розташовані по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області (майновий комплекс Волочиського комбінату хлібопродуктів) в рішенні від 16.09.2020 року в позові прокурора відмовлено. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 року рішення першої інстанції залишено без змін.
Відповідач 1 (ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП") у відзиві на позов від 25.01.2021р. проти позовних вимог заперечив, зазначивши, що компанія самостійно здійснює володіння, користування і розпорядження майном відповідно до мети своєї діяльності, статуту та чинного законодавства на власний розсуд, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству. Крім того, вказує відповідач 1, у статуті ДАК "Хліб України" (в редакціях від 12.11.1996р. та від 14.03.2001р.) передбачено, що майно компанії є власністю держави та їй належить, в тому числі, майно, передане засновником; компанія є власником майна, переданого їй у власність засновником та акціонерами. Компанія володіє, користується та розпоряджається належним їй майном на свій розсуд, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству, цьому статуту та меті діяльності компанії. Майно, яке передане до статутного фонду компанії, перебуває у державній власності. Зауважує, що дія Указу Президента України від 15.06.1993р. №210/93 "Про корпоратизацію підприємств" поширюється на ДАК "Хліб України", оскільки про це прямо вказано в самому указі, крім того державне майно було передано юридичній особі ДАК "Хліб України" в процесі корпоратизації останньої на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної акціонерної компанії "Хліб України". А тому, підсумовує, у Фонду державного майна України відсутні повноваження у сфері оренди державного майна, що увійшло до статутного капіталу господарських товариств у процесі приватизації (корпоратизації), що перебувають у державній власності.
Також відповідач 1 зауважив, що згідно роз`яснення Фонду державного майна №10-16-4608 від 05.04.2004р. вимоги постанови КМ України "Про Методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна" від 04.10.1995 №786 не поширюються на відносини, що виникають при оренді майна, що увійшло до статутного фонду ДАК "Хліб України" чи її дочірніх підприємств. Вказує, що спірний Договір оренди нерухомого майна, укладений 16.08.2016р. ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та ПП "Аграрна компанія 2004" не суперечить приписам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави.
23.02.2021р. прокуратурою надано відповіді на відзиви, у яких вказано про необґрунтованість висновків відповідачів щодо незастосування до спірних правовідносин Закону України "Про оренду державного і комунального майна" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку із набуттям ДАК "Хліб України" права приватної власності на спірне державне нерухоме майно у зв`язку із його внесенням до статутного капіталу ДАК "Хліб України", що утворено внаслідок корпоратизації та закріплення його у подальшому на праві власності за Дочірнім підприємством ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" на підставі рішення правління ДАК "Хліб України" від 16.04.2016р.
Прокурор зауважив, що спірне нерухоме майно, що є предметом договору оренди було передане ДАК "Хліб України" на підставі акта Міністерства агропромислового комплексу України і ДАК "Хліб України" від 15.12.1998 для здійснення статутної діяльності ДАК на праві господарського відання. Компанія стосовно переданого їй засновником до статутного фонду державного майна, яке включене до переліку об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може вчиняти дії, наслідком яких може бути відчуження майна, в тому числі передача його до статутного фонду інших господарських організацій, передача в заставу тощо, до виключення такого майна із зазначеного переліку об`єктів майно компанії передано у користування. Прокурор звернув увагу суду, що судами першої та апеляційної інстанцій у справі №924/592/20 встановлено, що за правовим режимом майно ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" є державною власністю, спірний майновий комплекс був наданий ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" для здійснення статутної діяльності і це майно залишається об`єктом права державної власності, а тому зміна статусу спірного майна з державної на приватну не відбулась.
Крім того, прокуратура зауважила, що за ст. 3 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору оренди та внесення до нього змін) нерухоме майно (будівлі, споруди, не житлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств; майно, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) є об`єктами оренди за вказаним Законом. Зазначене також кореспондується із позицією законодавця, що викладена у ст. 3 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" у редакції від 03.10.019р. №157-ІХ, відповідно до якої об`єктами оренди за цим Законом є майно, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) (далі - майно, що не увійшло до статутного капіталу), а також майно, заборонене до приватизації, яке може при перетворенні державного підприємства в господарське товариство надаватись такому товариству на правах оренди; майно, щодо якого до статутного капіталу внесено право господарського відання на майно; майно, закріплене на праві господарського відання за акціонерними товариствами та їхніми дочірніми підприємствами у процесі їх утворення та діяльності; майно, передане до статутного капіталу акціонерних товариств на праві господарського відання.
06.04.2021р. на адресу суду від третьої особи ("Державна акціонерна компанія "Хліб України") надійшли письмові пояснення по справі, у яких зазначається, що відповідно до Додатку №3 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1997 р. №1218 майно державного підприємства "Волочиського комбінату хлібопродуктів" підлягає передачі до статутного фонду ДАК "Хліб України". Вказує, що Статутом дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" (нова редакція), затвердженого рішенням Спостережної ради Державної акціонерної компанії "Хліб України" від 24 березня 2001 року протоколом №1, передбачено, що згідно з п.1.1. Статуту дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів", засновником (власником) останнього є Державна акціонерна компанія "Хліб України". Повідомляє, що згідно з п.4.3. Статуту, майно компанії передається підприємству в користування, підприємство має право вчиняти щодо майна компанії будь-які дії тільки з дозволу компанії. Майно, що набуте підприємством в результаті власної господарської діяльності належить компанії на праві власності. Підприємство володіє, користується і розпоряджається майном, вчиняючи щодо нього будь-які дії, що не суперечать чинному законодавству і цьому Статуту. Зауважує, що повноваження щодо управління корпоративними правами держави, стосовно Державної акціонерної компанії "Хліб України", передані та здійснюються Міністерством аграрної політики та продовольства України, яке є єдиним акціонером Державної акціонерної компанії "Хліб України". Звертає увагу суду, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2020р. у справі №924/592/20, яке залишено в силі постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020р., які набрали законної сили, надано юридичну оцінку факту реєстрації ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" права власності на 23 об`єкти нерухомого майна, форма власності - державна. Також третя особа зазначає, що згідно постанови Вищого адміністративного суду України від 11 травня 2010 року по справі №К-9876/09, "цілісні майнові комплекси знаходяться на балансі дочірніх підприємств ДАК "Хліб України" і не входять до статутного фонду ДАК "Хліб України". Тобто, дочірні підприємства ДАК "Хліб України" є самостійними юридичними особами і не можуть відповідати за зобов`язаннями ДАК "Хліб України", а компанія не відповідає по зобов`язанням дочірніх підприємств, що підтверджується ст. 96 Цивільного кодексу України". Просить суд вжити всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, надати оцінку доводам і запереченням сторін, об`єктивно оцінити інші докази та обставини, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті.
Відповідач 2 у письмових поясненнях від 22.04.2021р. зазначив, що спірний договір оренди містить усі істотні умови визначені законодавством та статутом на дату розгляду даної справи запис про реєстрацію права власності ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" приміщення комбікормового заводу загальною площею 12,9 кв.м. не скасовано, державне майно було передано ДАК "Хліб України" в процесі корпоратизації останньої, а в подальшому внесено до статуту фонду ДП ДАК "Хліб України "Волочиський комбінат хлібопродуктів", позов подано прокурором в інтересах Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України безпідставно, оскільки Міністерство здійснює лише повноваження управління корпоративними правами держави щодо ПАТ ДАК "Хліб України", а не управління щодо спірного нерухомого майна, а у Фонду державного майна України відсутні повноваження у сфері оренди державного майна, що увійшло до статутного капіталу господарських товариств у процесі приватизації (корпоратизації), що перебувають у державній власності.
У письмових поясненнях від 23.04.2021р. відповідач 1 звертає увагу суду на те, що дія Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств" поширюється в тому числі на ДАК "Хліб України", оскільки про це прямо вказано в самому Указі, крім того державне майно було передано юридичній особі ДАК "Хліб України" в процесі корпоратизації останньої на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної акціонерної компанії "Хліб України". З огляду на викладене, у Фонду відсутні повноваження у сфері оренди державного майна що увійшло до статутного капіталу господарських товариств у процесі приватизації (корпоратизації), що перебувають у державній власності. Відповідач 1 вважає, що прокурор звертаючись до суду із позовною заявою про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна жодним належним та допустимим доказом не доведено факту порушення прав Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Фонду державного майна зі сторони ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та ПП "Аграрна компанія 2004", що є підставою для відмови у задоволенні позову. Наголосив, що Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України здійснює лише повноваження управління корпоративними правами держави щодо ПАТ ДАК "Хліб України", а не управління щодо спірного нерухомого майна.
Прокурор в судовому засіданні просив позов задовольнити.
Представник позивача 2 в судовому засіданні просив позов задовольнити.
Представники відповідачів проти позову заперечили із підстав викладених у відзивах на позов та додаткових поясненнях.
Представники позивача 1 та третьої особи в судове засідання 12.05.2021р. не з`явилися.
Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
На підставі постанови Верховної Ради України від 03.03.1995 №88/95-ВР Волочиський комбінат хлібопродуктів (код ЄДРПОУ 956690, 281370, ст. Волочиськ Волочиського р-ну, вул. Котовського, 8, орган управління Мінсільгосппрод) належав до переліку об`єктів, які не підлягають приватизації у зв`язку з їх загальнодержавним значенням.
Державна акціонерна компанія "Хліб України" утворена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 №1000 у формі відкритого акціонерного товариства. Компанія є правонаступником Головного управління по хлібопродуктах та Головного управління комбікормової промисловості Мінсільгосппроду.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та відповідно до пункту 1.1 статуту Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" засновником Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" є ДАК "Хліб України". Підприємство створено шляхом реорганізації державного підприємства Волочиський комбінат хлібопродуктів на виконання згаданої вище постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1997 №1218.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1997р. №1218 "Про прискорення приватизації хлібоприймальних та хлібозаготівельних підприємств" Міністерство агропромислового комплексу зобов`язано передати у двомісячний термін до статутного фонду Державної акціонерної компанії "Хліб України" державне майно підприємств, зазначених у додатку №3 до цієї постанови, перетворивши їх у дочірні підприємства Компанії.
Згідно додатку №3 до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1997р. №1218 в переліку хлібоприймальних і зернопереробних підприємств, державне майно яких передається до статутного фонду ДАК "Хліб України" по Хмельницькій області, значиться Волочиський комбінат хлібопродуктів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.1996 №1375 затверджено статут ДАК "Хліб України", відповідно до п. 8 якого, майно компанії є власністю держави і закріплюється за компанією на праві повного господарського відання. На виконання вказаної постанови на підставі акта оцінки наявного власного майна підприємства Волочиського комбінату хлібопродуктів Міністерства агропромислового комплексу України і ДАК "Хліб України" від 15.12.1998 до ДАК "Хліб України" передано майновий комплекс Волочиського комбінату хлібопродуктів вартістю 7288741 грн.
Згідно з пунктом 4.3 статуту Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" майно компанії передано у користування.
Публічне акціонерне товариство ДАК "Хліб України" належить до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (яке є правонаступником - Міністерства агропромислового комплексу України), що підтверджується, зокрема, даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до яких Міністерство аграрної політики України () є органом управління ПАТ ДАК "Хліб України".
Міністерство аграрної політики України (діяло на підставі "Положення про Міністерство аграрної політики України", затвердженого Указом Президента України від 07.07.2000 №772/2000) є правонаступником Міністерства агропромислового комплексу України (Мінагропрому), що діяло на підставі Указу Президента України від 15.11.1997р. №1282/97.
Правонаступником Міністерства аграрної політики України є Міністерство агарної політики та продовольства України, правонаступником якого є Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України - позивач у справі.
На підставі Указу Президента України №1085/2010 від 09.12.2010р. "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Міністерство аграрної політики та продовольства України та Державну інспекцію сільського господарства України шляхом реорганізації Міністерства аграрної політики України.
Відповідно до п. 5 вказаного Указу, міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.
Окрім того, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2010р. №764 повноваження щодо управління корпоративними правами держави стосовно ДАК "Хліб України" здійснює Міністерство аграрної політики та продовольства.
Згідно із п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2019р. №829 Міністерство аграрної політики та продовольства реорганізовано шляхом приєднання до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства.
Обставина належності ДАК "Хліб України" до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України, правонаступником якого є Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства встановлена рішеннями суду у справі №922/736/17. Так, у постанові від 16.05.2019р. у справі №922/736/17 Верховний Суд дійшов висновку, що прокурор правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерства аграрної політики та продовольства України, а доводи відповідача щодо того, що вказане Міністерство не наділено повноваженнями щодо управління майном, яке передано до статутного фонду ДАК "Хліб України", та воно не належить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України відхилив з огляду на безпідставність.
Державна акціонерна компанія "Хліб України" належить до суб`єктів господарювання державного сектору економіки відповідно до реєстру (переліку) суб`єктів господарювання державного сектору економіки (державних підприємств, їх об`єднань, дочірніх підприємств та господарських товариств, державна частка у статутному капіталі яких перевищує 50 відсотків, що розміщений на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України
З протоколу №275 засідання правління ДАК "Хліб України" від 13.01.2016р. вбачається, що за результатами розгляду листа ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП" щодо забезпечення охоронності майна дочірнього підприємства, забезпечення обіговими коштами та відновлення основних засобів за рахунок налагодження стратегічного партнерства з іншими учасниками ринку ухвалили: погодити керівництву ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП" передачу в оплатне користування частини майна ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП", в тому числі того, що потребує ремонту, а також не задіяного в господарській діяльності, зокрема ПП "Аграрній компанії 2004", у встановленому законом порядку.
16.08.2016р. між Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004" укладено договір оренди нерухомого майна - приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області. Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрований у реєстрі за №2712.
Згідно з пунктом 2.1 договору розмір орендної плати складає 8000 грн. на рік. Плата за оренду сплачується орендарем згідно договору оренди не пізніше 5 числа кожного розрахункового року (п. 2.2 договору). Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування орендарем грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця або шляхом внесення готівки в його касу (п. 2.3).
Орендар має право проводити за свій рахунок поліпшення та дообладнання об`єкту, що орендується, для потреб своєї господарської діяльності без отримання додаткових дозволів від орендодавця (п. 3.4.4).
Відповідно до пункту 4.1. договору строк оренди за цим договором встановлюється з моменту державної реєстрації права оренди об`єкта, що орендується по 16.08.2031р.
Листом від 28.12.2016р. №1-2-1053/2-9/798 ДАК "Хліб України" у відповідь на лист ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП" повідомило, що надає згоду на передачу в оренду частини нежитлових будівель та споруд, що належать ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП", які не використовуються в господарській діяльності.
Договором від 09.06.2017р. до вказаного вище договору оренди нерухомого майна від 16.08.2016р. внесено зміни, зокрема, у новій редакції викладено п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 4.1, 4.2, 4.3 договору оренди від 26.07.2016р. Вказаний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрований у реєстрі за №2045.
Згідно пункту 2.1 договору розмір орендної плати за користування визначеним п. 1.1 цього договору об`єктом оренди складає 15% в рік від ринкової вартості, що визначена звітом про оцінку №1/1212, виконаного ТОВ "Подільська незалежна оцінка" 12.12.2016р. Ринкова вартість об`єкта оренди становить 324100 грн., отже орендна плата за користування предметом оренди складатиме 48615 грн. в рік.
Орендна плата в сумі 4051,25 грн. буде сплачуватись орендарем щомісячно до 15 числа наступного за розрахунковим місяцем (п. 2.2 договору).
Строк оренди за цим договором встановлюється на 20 років (п. 4.1 договору).
Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, за відповідачем 1 на праві державної власності 14.06.2016 року зареєстровано приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області (реєстраційний номер 09), підстава для державної реєстрації: акт, серія та номер: б/н, виданий 15.12.1998, видавник: Міністерство агропромислового комплексу України та ДАК "Хліб України", виданий 18.04.2016 року ДАК "Хліб України", 18.08.2016р. зареєстровано інше речове право, а саме - договір оренди нерухомого майна, серія та №2712 16.08.2016р. приватним нотаріусом Гадайчук Є.А., 15.06.2017р. зареєстровано договір про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №2045 від 09.06.2017р., 27.04.2018р. в Реєстрі внесено виправлення та змінено форму власності з державної на приватну, станом на 15.06.2020р., в Реєстр 19.05.2020р. внесено виправлення в частині зміни форми власності на спірний в даній справі об`єкт з приватної на державну.
Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області листом від 14.05.2020р. №72/8/202/3487 звернулося до заступника прокурора Хмельницької області з повідомленням про незаконне відчуження об`єктів нерухомого майна державної власності.
Листом №15/1-43вих-20 від 16.10.2020р. та листом №15/2-144вих-20 від 30.11.2020р. Хмельницька обласна прокуратура зверталася до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та ДАК "Хліб України" щодо виявлених порушень закону із викладених у позові підстав, а також із листами від 16.10.2020р. №15/1-42вих-20 та від 30.11.2020р. №15/2-143вих-20 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях.
За результатами розгляду вказаних листів обласної прокуратури отримано лист ПАТ ДАК "Хліб України" від 28.10.2020р. №1-2-629/2-10/272; лист ДП "ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" від 27.11.2020р.; лист Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12.11.2020р. №2152-07/67802-05, лист Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 10.11.2020р. №10-12/3070, лист Фонду державного майна України від 27.11.2020р. №10-46-24256, лист РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 14.12.2020р. №10-4/3527, лист Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.12.2020р. №2152-09/73731-05 із яких вбачається, що позивачі з метою захисту інтересів держави самостійно до суду не звертались та не мають наміру звертатися, що свідчить про нездійснення ними повноважень щодо захисту інтересів держави.
За інформацією Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 10.11.2020р. №10-12/3070 будь-які листи щодо погодження розміру плати за оренду державного майна, чи заяви про оренду нерухомого майна, що перебуває у державній власності та знаходиться на балансі ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" до Регіонального відділення не надходили. Згідно із листом Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 14.12.2020р. №10-4/3527 про факт укладення спірного договору з порушеннями законодавства Регіональне відділення дізналось 22.10.2020р. після надходження листа обласної прокуратури від 16.10.2020р. №15/1-42вих-20.
Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України повідомило листом від 12.11.2020р. №2152-07/67802-05 що міністерством не погоджувались договори оренди нерухомого майна розташованого за адресою Хмельницька обл., смт. Волочиськ, вул. Котляревського, 8. Також вказало, що майно, яке обліковується на балансі ДАК "Хліб України" та його дочірніх підприємств внесено до статутного капіталу Компанії, та відповідно до ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992р., що діяв на моменту укладення договорів нерухомого майна (липень серпень 2016 року) про які запитується у листі Хмельницької обласної прокуратури не є об`єктом оренди.
Прокурор, з метою захисту інтересів держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України звертався до суду з позовом до Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" з вимогою про скасування записів про державну реєстрацію права власності Комбінату на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м., що розташовані по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, в тому числі приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; номер запису про право власності: 15030046) та визнання права державної власності за державою Україна в особі Міністерства на вищезазначені об`єкти нерухомого майна.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2020р., залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020р. у справі №924/592/20, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021р. по справі №924/592/20 за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватного акціонерне товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України" про 1) скасування записів про державну реєстрацію права власності дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м; 2) визнання права державної власності держави Україна в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м, що розташовані по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області (майновий комплекс Волочиського комбінату хлібопродуктів), (в тому числі приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; номер запису про право власності: 15030046) касаційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури задоволено частково, Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020р. та рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2020р. у справі №924/592/20 скасовано, справу №924/592/20 направлено на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області. У постанові колегією суддів встановлено: "4.15. За висновками судів попередніх інстанцій факт перебування спірного майна у державній власності не оспорюється учасниками справи, що у свою чергу виключає необхідність визнання права державної власності на спірні об`єкти за державою Україна", "4.20. Водночас поза увагою судів залишилось те, що за даними державного реєстру власником спірного майна залишився Відповідач, якому спірне майно у власність не передавалось". У п. 4.8. вказаної Постанови Верховного суду колегією суддів відзначено, що за висновками Верховного Суду проведення корпоратизації державного підприємства у акціонерне товариство не є приватизацією такого державного підприємства, а тому внесення майна до статутного фонду такого корпоратизованого товариства не може розглядатися, як підстава для зміни форми власності державного майна; таке майно не може бути відчужене чи корпоратизоване на користь суб`єкта приватного права без попереднього виключення цього майна із законодавчого переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації (постанови Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №920/1077/16, від 28.03.2018 у справі №925/792/17, від 08.05.2018 у справі №925/875/17, від 22.05.2018 у справі №915/1021/16, від 30.05.2018 у справі №915/825/16, від 05.07.2018 у справі №915/826/16, від 11.10.2018 у справі №906/916/16, від 06.11.2018 у справі №925/473/17, від 20.03.2019 у справі №927/735/16, від 13.11.2019 у справі №916/665/18, від 10.09.2020 у справах №923/197/18 і №923/576/18).
За таких обставин, прокурор, з метою захисту інтересів держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна - приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, укладеного 16.08.2016 Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () та ПП "Аграрна компанія 2004" (), нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрованого у реєстрі за №2712, зі змінами, внесеними договором від 09.06.2017, укладеним Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () та ПП "Аграрна компанія 2004" (), що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстровано у реєстрі за № 2045.
Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України від 02.06.2016р. № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", який набрав чинності 30.09.2016, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 1311, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Системне тлумачення положень статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах
Аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2019р. у справі № 923/35/19, від 23.07.2020р. у справі № 925/383/18.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №912/2385/18 від 26.05.2020р., у якій зазначено, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
У рішенні від 05.06.2019р. №4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
У даній справі перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (як суб`єкта до сфери повноважень якого віднесено управління Державною акціонерною компанією "Хліб України") та регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (як належного орендодавця), оскільки Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях протягом тривалого часу не вживалися заходи щодо захисту права державної власності, у тому числі шляхом звернення до суду.
Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість звернення до суду з вказаним позовом Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури.
Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
З матеріалів справи вбачається, що прокурор звернувся до суду в інтересах позивачів з вимогою про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна - приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, укладений 16.08.2016р. між Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () та ПП "Аграрна компанія 2004" (), нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстровано у реєстрі за №2712, зі змінами, внесеними договором від 09.06.2017р.
Постановою Кабінету Міністрів України №1000 від 22.08.1996р. утворено Державну акціонерну компанію "Хліб України" (далі - ДАК "Хліб України"), постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.1996 №1375 затверджено Статут ДАК "Хліб України", відповідно до пункту 8 якого майно компанії є власністю держави і закріплюється за компанією на праві повного господарського відання.
На виконання постанови на підставі акту оцінки наявного власного майна підприємства від 15.12.1998р. Мінагропромом передано ДАК "Хліб України" майновий комплекс Волочиського комбінату хлібопродуктів вартістю 7288741 грн.
Згідно із статутом відповідача 1, затвердженого рішенням Спостережної ради ДАК "Хліб України" від 24.03.2001 (нова редакція), його засновником (власником) є ДАК "Хліб України".
Пунктом 4.3 Статуту відповідача 1 визначено, що майно компанії передається у користування.
На підставі постанови Верховної Ради України від 03.03.1995 №88/95-ВР Волочиський комбінат хлібопродуктів (код ЄДРПОУ 956690, 281370, ст. Волочиськ Волочиського р-ну, вул. Котовського, 8, орган управління Мінсільгосппрод) належав до переліку об`єктів, які не підлягають приватизації у зв`язку з їх загальнодержавним значенням.
Відповідно до Закону України "Про перелік об`єктів права приватної власності, що не підлягають приватизації" від 07.07.1999р., державне майно Волочиського комбінату хлібопродуктів (, 281370, Волочиський район, ст. Волочиськ, вул. Котовського, 8, орган управління Мінагропром) не підлягало приватизації. Крім того, вказане державне майно відсутнє у Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані. У вказаному Законі органом управління державного майна Волочиського комбінату хлібопродуктів визначено Мінагропром, після чого орган управління спірного державного майна не змінювався.
На момент передачі Міністерством агропромислового комплексу України до ДАК "Хліб України" спірного майна майнового комплексу Волочиського КХП (акт Міністерства агропромислового комплексу України і ДАК "Хліб України" від 15.12.1998р.) для здійснення статутної діяльності вказаної ДАК на праві господарського відання діяв Декрет Кабінету Міністрів України від 15.12.1992 №8-92 "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності", відповідно до п. 1 якого покладено на міністерства та інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи державної виконавчої влади здійснення функцій щодо управління майном, що є у загальнодержавній власності.
Таким чином, державне майно Волочиського комбінату хлібопродуктів не могло бути і не є приватизоване чи корпоратизоване ДАК "Хліб України" чи будь-яким іншим суб`єктом господарювання, а передане ДАК "Хліб України" на підставі акта Міністерства агропромислового комплексу України і ДАК "Хліб України" від 15.12.1998р. для здійснення статутної діяльності ДАК на праві господарського відання та з управління Мінагропрому (правонаступник - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України) не вибуло.
Публічне акціонерне товариство ДАК "Хліб України" належить до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, що підтверджується, зокрема, даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до яких Міністерство аграрної політики України () є органом управління ПАТ ДАК "Хліб України".
За ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, ще не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (ч. 1 ст. 10 вказаного Закону).
Так, Міністерство аграрної політики України (діяло на підставі "Положення про Міністерство аграрної політики України", затвердженого Указом Президента України від 07.07.2000р. №772/2000) є правонаступником Міністерства агропромислового комплексу України (Мінагропрому), що діяло на підставі Указу Президента України від 15.11.1997р. №1282/97.
Правонаступником Міністерства аграрної політики України є Міністерство агарної політики та продовольства України, правонаступником якого є Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України - позивач у справі.
На підставі Указу Президента України №1085/2010 від 09.12.2010р. "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Міністерство аграрної політики та продовольства України та Державну інспекцію сільського господарства України шляхом реорганізації Міністерства аграрної політики України.
Відповідно до п. 5 вказаного Указу, міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.
Окрім того, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2010р. №764 повноваження щодо управління корпоративними правами держави стосовно ДАК "Хліб України" здійснює Міністерство аграрної політики та продовольства.
Згідно із п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2019р. №829 Міністерство аграрної політики та продовольства реорганізовано шляхом приєднання до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства.
Поряд із цим судом береться до уваги постанова від 16.05.2019р. у справі №922/736/17, у якій Верховний Суд дійшов висновку, що прокурор правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерства аграрної політики та продовольства України, а доводи відповідача щодо того, що вказане Міністерство не наділено повноваженнями щодо управління майном, яке передано до статутного фонду ДАК "Хліб України", та воно не належить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України відхилив з огляду на безпідставність.
Державна акціонерна компанія "Хліб України" належить до суб`єктів господарювання державного сектору економіки відповідно до реєстру (переліку) суб`єктів господарювання державного сектору економіки (державних підприємств, їх об`єднань, дочірніх підприємств та господарських товариств, державна частка у статутному капіталі яких перевищує 50 відсотків, що розміщений на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 ГК України суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів. Повноваження суб`єктів управління у державному секторі економіки - Кабінету Міністрів України, міністерств, інших органів влади та організацій щодо суб`єктів господарювання визначаються законом (ч. 3 ст. 22 ГК України).
Держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб`єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління (ч. 5 ст. 22 ГК України). Органам управління, які здійснюють організаційно-господарські повноваження стосовно суб`єктів господарювання державного сектора економіки, забороняється делегувати іншим суб`єктам повноваження щодо розпорядження державною власністю і повноваження щодо управління діяльністю суб`єктів господарювання, за винятком делегування названих повноважень відповідно до закону органам місцевого самоврядування та інших випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами (ч. 10 ст. 22 ГК України).
За ч. 1, 2 ст. 141 ГК України до державного майна у сфері господарювання належать єдині майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше окреме індивідуально визначене майно державних підприємств, акції (частки, паї) держави у майні суб`єктів господарювання різних форм власності, а також майно, закріплене за державними установами і організаціями з метою здійснення необхідної господарської діяльності, та майно, передане в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду для використання його у господарській діяльності; управління об`єктами державної власності відповідно до закону здійснюють Кабінет Міністрів України і, за його уповноваженням, центральні та місцеві органи виконавчої влади. У випадках, передбачених законом, управління державним майном здійснюють також інші суб`єкти.
Спірне нерухоме майно, що передано в оренду ПП "Аграрна компанія 2004", за правовим режимом є державним майном, що також підтверджується інформаційною довідкою від 15.06.2020р.
Згідно із ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
За ч. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.
Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (ч. 3 ст. 184 ГК України).
Організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній власності визначені Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року №2269-ХІІ, у редакції, що діяла на момент укладення спірного договору оренди.
Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва є орендодавцями щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю (ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року №2269-ХІІ).
Порядок укладення договору оренди державного майна врегульований ст. 9 вказаного Закону.
За ч. 1 ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" істотними умовами договору оренди державного майна є об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації) термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов`язань; забезпечення виконання зобов`язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об`єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна. Укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди державного майна розробляє і затверджує Фонд державного майна України (ч. 2 ст. 10 вказаного Закону).
Оцінка об`єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об`єкта оренди передує укладенню договору оренди ч. 1-2 ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992р. №2269-ХІІ.
Спірне майно, як свідчать матеріали справи, було зареєстровано за відповідачем на праві приватної власності, однак 19.05.2020р. до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено виправлення в частині зміни форми власності на державну.
Судом враховується Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021р. по справі №924/592/20 за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватного акціонерне товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України" про 1) скасування записів про державну реєстрацію права власності дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м; 2) визнання права державної власності держави Україна в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м, що розташовані по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області (майновий комплекс Волочиського комбінату хлібопродуктів), якою скасовано постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020р. та рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2020р. у справі №924/592/20, справу №924/592/20 направлено на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області. Поряд із цим у постанові колегією суддів встановлено: "п. 4.8. так за висновками Верховного Суду проведення корпоратизації державного підприємства у акціонерне товариство не є приватизацією такого державного підприємства, а тому внесення майна до статутного фонду такого корпоратизованого товариства не може розглядатися, як підстава для зміни форми власності державного майна; таке майно не може бути відчужене чи корпоратизоване на користь суб`єкта приватного права без попереднього виключення цього майна із законодавчого переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації". Також судом відмічено, що за висновками судів попередніх інстанцій факт перебування спірного майна у державній власності не оспорюється учасниками справи, що у свою чергу виключає необхідність визнання права державної власності на спірні об`єкти за державою Україна".
Таким чином, передане в оренду за спірним договором майно перебуває в державній власності, тобто є державним майном. При цьому у матеріалах справи відсутнє рішення власника (власників) майна про зміну правового режиму майна у спосіб, передбачений цим Кодексом та прийнятими відповідно до нього іншими законами, крім випадків, якщо така зміна забороняється законом.
Відповідно до норм ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного і комунального майна регулюються спеціальним Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (до 01.02.2020р. Закон діяв в редакції Закону №2269-XII від 10.04.1992р. зі змінами (Закон №2269-XII), після 01.02.2020р. Закон діє в редакції Закону №157-IX від 13.10.2019р. (Закон №157-IX ).
Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №157-IX встановлено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.
Вирішуючи питання, яку саме редакцію Закону про оренду необхідно застосовувати у спірних правовідносинах, суд виходить з положень ст. 58 Конституції України, в силу якої слід застосовувати норми закону, які діяли в період виникнення спірних правовідносин. За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.
З огляду на викладене Закон №2269-XII належить застосовувати до правовідносин сторін, які мали місце до 01.02.2020р., а Закон №157-IX - після 01.02.2020р.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) відносини щодо оренди державного майна, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
За ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" об`єктами оренди за цим Законом є, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.
Статтею 287 Господарського кодексу України передбачено, що орендодавцями щодо державного та комунального майна є: 1) Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо єдиних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом; 2) органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності; 3) державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом; 4) державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства.
Аналогічні положення містяться і в ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", зокрема, орендодавцями нерухомого майна, яке є державною власністю є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.
При цьому, підприємства, установи та організації є орендодавцями щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.
Як вже зазначалось, Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021р. направлено на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області справу №924/592/20 за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" про скасування записів про державну реєстрацію права власності Комбінату на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м., що розташовані по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, а саме: комплекс будівель елеватору 9229,1 кв.м. літерою "А" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209; номер запису про право власності: 33864846); залізнодорожний приймальник загальною площею 630,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209; номер запису про право власності: 33783031); господарське приміщення загальною площею 513,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33780770); приміщення вагової з навісами загальною площею 203,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33778695); приміщення вбиральні загальною площею 15,4 кв.м. літера "Х" на плані (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33777792); технічне приміщення зерносушарки ДСП-32 загальною площею 70 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33777518); приміщення насосної загальною площею 5,1 кв.м. літера "Е" на плані (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33777095); приміщення насосної загальною площею 13,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33776613); технічне приміщення зерносушарки "П" загальною площею 35,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності 33776073); приміщення паливної зерносушарки "О-2" загальною площею 42,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33775014); приміщення пожежного депо з гаражем загальною площею 180,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33772209); приміщення складу готової продукції "Л-2" загальною площею 1415 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33771370); приміщення автоприйомнику з підвалом та переходом загальною площею 242,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33770548); технічне приміщення зерносушарки ДСП-32, літера Р площею 69,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33766524); приміщення насосної загальною площею 5,2 кв.м. на плані літера "Б2-1" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33765779); крупоцех загальною площею 1847,5 кв.м. на плані літера "К-4" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 29394808); приміщення трансформаторної загальною площею 73,4 кв.м. позначено на плані літерою "І" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 17131637); приміщення цеху по переробці олійних культур позначено на плані літерами "Г", "г" загальною площею 2726,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; номер запису про право власності: 15033069); приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв.м. позначено на плані літерою Ч-2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; номер запису про право власності: 15032248); приміщення ГРП загальною площею 12,9 кв.м. позначено на плані літерою "Ц" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; номер запису про право власності: 15030046); приміщення комбікормового заводу загальною площею 856,9 кв.м. на плані літерою "Д-4" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; номер запису про право власності: 15030046); приміщення адмінбудівлі-контори загальною площею 78,5 кв.м., позначено на плані літерою "З" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 17133277); приміщення трансформаторної загальною площею 39,7 кв.м., позначено на плані літерою "Ж" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 17131194); визнати право державної власності за державою Україна в особі Міністерства на вищезазначені об`єкти нерухомого майна.
Таким чином, суд приходить до висновку, що фактично ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" передано ПП "Аграрна компанія 2004" нерухоме майно (за адресою Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Котляревського, 8) з площею, що значно перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство.
Відповідно, орендодавцем за спірним договором оренди нерухомого майна, що перебуває в державній власності - приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, є Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" (якому майно передано у користування), а не Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, що порушує норми, визначені ст. 287 Господарського кодексу України та ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", де визначено, що державні підприємства мають право передавати в оренду нерухоме майно загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що майно за спірним договором - державне майно було передано в оренду неналежним орендодавцем.
Державна холдингова компанія - холдингова компанія, утворена у формі акціонерного товариства, не менш як 100 відсотків акцій якого належить державі (ст. 1 Закону України "Про холдингові компанії в Україні")
Єдиним акціонером державної холдингової компанії від моменту її утворення до завершення процедури приватизації або припиненнях є держава (ст. 6). За п. 13 ст. 6 вказаного Закону України пакети акцій (часток, паїв) або інше майно, передані до статутного капіталу державної холдингової компанії, перебувають у державній власності і закріплюються за нею на праві господарського відання.
Згідно з п. 23 ч. 7 ст. 7-1 Закону України "Про холдингові компанії в Україні" до компетенції правління належать надання орендодавцям об`єктів державної власності згоди на оренду державного майна і пропозицій щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.05.2019р. у справі №922/736/17.
Матеріалами справи підтверджено та прокурором доведено, що майно за спірним договором було передано в оренду без погодження з Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, яке наділене повноваженнями щодо управлінням майном Держаної акціонерної компанії "Хліб України".
Наведене спростовує доводи відповідача, щодо можливості погодження передачі в оренду майна за спірним договором з Держаною акціонерною компанією "Хліб України", без погодження з Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. Матеріалами справи також не підтверджено доводи відповідачів, що державне майно, яке є предметом спірного договору було передано ДАК "Хліб України" в процесі корпоратизації останньої та в подальшому передано до статутного фонду ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів".
Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом як порушеного права, так і охоронюваного законом інтересу.
Згідно з ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу. Наявність інтересу означає, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав в інших осіб.
У відповідності до статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання оспорюваного правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду України від 25.12.2013р. у справі №6-78цс13, від 11.05.2016р. у справі №6-806цс16, у постанові Верховного Суду від 28.11.2019р. у справі №910/8357/18.
Також вказану правову позицію висловлено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду від 19.02.2021р. у справі №904/2979/20.
Водночас, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020р. у справі №761/26815/17 викладений висновок про те, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.
Виходячи з наведених норм, при розгляді позову про визнання недійсним оспорюваного правочину судом повинно вирішуватися питання про спростування презумпції правомірності правочину та має бути встановлено не лише наявність підстав, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним, але й чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) порушене та в чому полягає порушення.
Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.10.2020р. у справі №910/12787/17 зазначила, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.
Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 04.12.2019р. у справі №910/15262/18, від 03.03.2020р. у справі №910/6091/19.
Також судом враховується, що в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.10.2020р. у справі №910/12787/17 викладено правову позицію, відповідно до якої особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Судом було встановлено, що ДП ДАК "Хліб України "Волочиський комбінат хлібопродуктів" неправомірно було надано в оренду нерухоме майно площею 936,7 кв. м, яке передано останньому в користування та є власністю держави.
Матеріалами справи підтверджено, що спірний договір оренди від 16.08.2016р. (зі змінами від 09.06.2017р.) укладено без погодження з управителем майна - Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та неналежним орендодавцем - ДП ДАК "Хліб України "Волочиський комбінат хлібопродуктів", за відсутності в останнього необхідного обсягу повноважень на його вчинення, що призвело до порушення прав позивачів в частині ефективного використання орендованого майна та недоодержання державою значної суми коштів за передачу в оренду державного майна.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що договір оренди нерухомого майна - приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області укладений без дотримання визначеного законодавством порядку для укладення такого виду правочинів, а тому підлягає визнанню недійсним.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
В свою чергу, статтею 2 ГПК України унормовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.
Це стосується відповідачів, які мали довести наявність тих обставин, на які вони посилаються, зазначаючи про необґрунтованість позову.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України від 28.10.2010р. Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
З врахуванням викладеного, інші доводи відповідачів судом до уваги не приймаються.
Таким чином, враховуючи норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та про необхідність його задоволення, визнання недійсним договору оренди нерухомого майна - приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, укладеного 16.08.2016 Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () та ПП "Аграрна компанія 2004" (), нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрованого у реєстрі за №2712, зі змінами, внесеними договором від 09.06.2017, укладеним Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () та ПП "Аграрна компанія 2004" (), що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстровано у реєстрі за № 2045.
Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідачів.
Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди нерухомого майна - приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, укладеного 16.08.2016 Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () та ПП "Аграрна компанія 2004" (), нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрованого у реєстрі за №2712, зі змінами, внесеними договором від 09.06.2017, укладеним Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () та ПП "Аграрна компанія 2004" (), що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстровано у реєстрі за № 2045.

Стягнути з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" (вул. Котляревського, 8, м. Волочиськ, Хмельницька область, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, провулок Військаматський, 3, , Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814) - 1051,00 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна гривня 00 коп.) судового збору.
Видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" (вул. Шкільна, 34А, с. Попівці, Волочиський район, Хмельницька область, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, провулок Військаматський, 3, , Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814) - 1051,00 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна гривня 00 коп.) судового збору.
Видати наказ.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено 24.05.2021р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 7 примірників:
1 - в матеріали,
2 - прокуратурі (пров. Військоматський, 3, м. Хмельницький, 29000),
3 - позивачу 1 (вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008),
4 - позивачу 2 (вул. Гоголя, 10, м. Вінниця, Вінницька обл., 21018),
5 - відповідачу 1 (вул. Котляревського, 8, м. Волочиськ Хмельницької області, 31200),
6 - відповідачу 2 (вул. Шкільна, 34А, с. Попівці, Волочиський район, Хмельницька обл., 31222),
7 - третій особі - ПАТ Державна акціонерна компанія "Хліб України" (01601, м.Київ, вул.Саксаганського, 1).
Всім рек. з повід.