РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.05.2021Справа № 910/2962/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонт та обладнання»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ»

про стягнення 29827,35 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонт та обладнання» надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ» про стягнення 29827,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором № 1130 від 25.06.2019.

Ухвалою суду від 04.03.2021 відкрито провадження у справі № 910/2962/21, постановлено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

02.04.2021 через канцелярію суду, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, оскільки, позивачем не доведено прострочення з боку відповідача, так як специфікація не містить строків оплати товару.

16.04.2021 через канцелярію суду, від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій позивач спростовує твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, в тому числі вказує, що законодавством передбачено оплату товару після його прийняття, у разі не визначення строку оплати, а тому всі розрахунки позивачем здійснені вірно.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремонт та обладнання» ( постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ» ( покупець) було укладено договір поставки № 1130.

Відповідно до п. 1.1. договору, найменування товару, його ціна, одиниці виміру товару, що підлягає поставці, а також його часткове співвідношення за групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами, визначається у специфікації, які є невід`ємно частиною цього договору та оформляються на кожну окрему поставку протягом дії договору.

Згідно з п. 2.1. - 2.2. договору, цей договір є укладеним з моменту його підписання і діє до 31.12.2019, але у будь - якому випадку - до виконання сторонами їх зобов`язань, які виникли під час дії договору. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Відповідно до п. 3.1. - 3.2. договору, покупець оплачує товар за цінами, зазначеними в затвердженій сторонами специфікації. Загальна ціна договору складається з суми вартості одиниць товару зазначених у затверджених сторонами специфікаціях.

Відповідно до п. 3.5. договору, покупець здійснює оплату товару за ціною, що передбачена п. 1.1. цього договору.

Згідно з п. 4.4. договору, товар приймається за кількістю та якістю у відповідному місці поставки на підставі товаросупровідних документів, що підтверджують якість, кількість, комплектність, номенклатуру, асортимент товару.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором

Відповідно до п. 9.1. договору, сторони підтверджують, що цей договір містить усі істотні умови, передбачені для договорів цього виду, і жодна зі сторін не посилатиметься в майбутньому на недосягнення згоди за істотними умовами договору як на підставу вважати його неукладеним або недійсним.

До матеріалів справи додано специфікацію № 3 від 09.12.2019 до договору поставки № 1130 від 25.06.2019. Даною специфікацією визначено найменування, асортимент та кількість товару. Вартість визначено в розмірі 27180,00 грн. в т.ч. ПДВ. Відповідно до п. 2 специфікації, розрахунки проводяться за умовою 50% передоплати з моменту підписання специфікації. Решта 50% вартості товару перераховується покупцем на розрахунковий рахунок постачальника протягом 5 робочих днів.

Відповідно до накладної № 0183 від 13.12.2019 позивач поставив, а відповідач прийняв товар вартістю 27180,00 грн. Накладна оформлена на підставі договору поставки № 1130 від 25.06.2019. Накладна містить підписи та печатки сторін.

В матеріалах справи міститься товарно - транспортна накладна № 0183 від 13.12.2019. Відповідно до даного документу, позивачем було поставлено а відповідачем прийнято товар вартістю 27180,00 грн. в т.ч. ПДВ.

В матеріалах справи знаходиться лист № 59/01-05/КВ від 31.01.2020, відповідно до якого, директор ТОВ «Арабський енергетичний Альянс ЮЕЙ» Буров С.В. просив Директора ТОВ «Ремонт та обладнання» Панченко Ю.В. віднестися з порозумінням до затримок з погашення заборгованості та гарантував погашення існуючої заборгованості до кінця першого кварталу 2020 року.

24.07.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією № 02 - 24/07 від 24.07.2020, в якій вимагав від відповідача негайно сплатити заборгованість за договором № 1130 від 25.06.2019 у розмірі 27180,00 грн. Докази направлення даної претензії наявні в матеріалах справи.

Відповідач відповіді на претензію не надав, грошові кошти за поставлений за договором № 1130 від 25.06.2019 товар в повному обсязі не сплатив.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

В специфікації сторони обумовили, що розрахунки проводяться за умовою 50% передоплати з моменту підписання специфікації. Решта 50% вартості товару перераховується покупцем на розрахунковий рахунок постачальника протягом 5 робочих днів. Отже, зі специфікації вбачається, що сторонами обумовлено чітко строк для сплати 50% попередньої оплати, проте, не визначено чітко строк оплати решти вартості.

Відповідачем не було виконано свого обов`язку зі здійснення 50% попередньої оплати за товар, проте позивачем було поставлено товар на загальну суму 27180,00 грн, який був у повному обсязі прийнятий відповідачем.

Приписом ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Після прийняття товару на загальну суму 27180,00 грн у відповідача виник обов`язок згідно ст. 538 та 692, 693 ЦК України оплатити отриманий товар у повному обсязі.

Доказів оплати, отриманого від позивача товару, відповідачем до суду не подано.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача, що у специфікації міститься посилання на те, що вона складена на виконання договору поставки № 1130 від 18.09.2019, а відповідно позивачем не підтверджено, що специфікація № 3 складена саме за договором № 1130 від 25.06.2019. Позивачем надано пояснення, що специфікація в її тексті містить описку щодо дати договору, натомість у її найменуванні зазначено, що це специфікація № 3 до договору поставки № 1130 від 25.06.2019 (вірна дата). Крім того, у видатковій накладній зазначено про отримання товару на загальну суму 27180,00 грн (замкова опора вставного насоса НВЗБ-32 у кількості 1 штука, вартістю 17400,00 грн, перехідник-замкова опора/НКТ73В у кількості 1 штука, вартістю 9780,00 грн). Поставку аналогічного товару сторони обумовили у специфікації № 3 від 09.12.2019.

Суд наголошує, що описка у специфікації не спростовує обставин здійснення господарської операції по замовленню та поставці товару. Крім того, відповідач не надав доказів того, що ним замовлявся аналогічний поставленому товар за такою ж ціною у такому ж асортименті та кількості за будь-якими іншими правочинами з позивачем та не надано доказів укладення з відповідачем договору № 1130 від 18.09.2019, що б могло спростувати доводи позивача про описку у специфікації щодо дати договору на виконання якого вона була складена.

З огляду на викладене вище, приписи чинного законодавства, умови укладеного між сторонами договору, докази додані до матеріалів справи, відповідач є таким, що не виконав свій обов`язок з повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим, Суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати поставленого товару у розмірі 27180,00 грн. є обгрунтованою та такою що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також, однією з позовних вимог позивача є стягнути з відповідача на користь позивача 978,50 грн. 3% річних та 1668,85 грн. втрат від інфляції.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, як було встановлено судом вище, товар мав бути оплачений відповідачем після його прийняття 13.12.2019, то відповідач є таким, що прострочив своє грошове зобов`язання з 14.12.2019.

Отже, позивачем при здійсненні розрахунку 3% річних невірно було визначено період нарахування, збільшено його на 1 день. Згідно перерахунку суду, сума 3% річних за період з 14.12.2019 по 22.02.2021, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 974,01 грн.

Згідно перерахунку Суду розмір втрат від інфляції за період з грудня 2019 по січень 2021, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є більшим ніж визначений позивачем до стягнення. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України). Отже, розмір втрат від інфляції, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1668,85 грн., тобто у розмірі визначеному позивачем до стягнення.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонт та обладнання» заборговність у розмірі 27180,00 грн., 3% річних у розмірі 974,01 грн., втрати від інфляції у розмірі 1668,85 грн.

Витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ» (04655, м. Київ, вул. Полярна, буд. 20; ідентифікаційний код 31511844) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонт та обладнання» (36000, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Котляревського, буд. 3, ідентифікаційний код 40507173) заборгованість в розмірі 27180 (двадцять сім тисяч сто вісімдесят) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 974 ( дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 01 коп., втрати від інфляції у розмірі 1668 (одна тисяча шістсот шістдесят вісім) грн. 85 коп. та судовий збір у розмірі 2269 ( дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн. 66 коп.

3. В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонт та обладнання» 3% річних у розмірі 4,49 грн. - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Усатенко