ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Черкаси справа № 925/348/21

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Г.М. Скиби, за участю секретаря судового засідання Л.В.Романенко, за правилами спрощеного провадження в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен банк «Аваль», м. Київ, вул. Лєскова, 9 (адреса для листування: 73003, м. Херсон, просп. Ушакова, 53 ДПЗРК, 6 поверх, ХОЦ)

до фізичної особи-підприємця Снітко Сергія Петровича, АДРЕСА_1 ,

про стягнення 122 842,49 грн заборгованості,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: участі не брав;

від відповідача: не з`явився.

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до ФОП Снітка Сергія Петровича про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/23351/475560 від 05.11.2018 в розмірі 122842,49 грн, з яких:

113000,00 грн заборгованості за дозволеним овердрафтом,

7093,58 грн заборгованості за недозволеним овердрафтом,

2748,91 грн заборгованості за відсотками,

та відшкодування судових витрат.

Короткий опис руху справи:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 19.03.2021 відкрито провадження у справі. Задоволено клопотання Позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.04.2021.

Ухвала суду про відкриття провадження, направлена на юридичну адресу відповідача, до суду не поверталася.

Позивач надав суду витяг з ЄДР на відповідача станом на момент подання позову. Оригінали документів не надано.

Суд вважає з метою забезпечити право відповідача на захист, подання ним відзиву чи сплату заборгованості розмістив оголошення про виклик на сайті господарського суду Черкаської області.

Ухвала суду від 19.03.2021. про призначення судового засідання, направлена на адресу Відповідача повернулася до суду з відміткою «повертається за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 13.04.2021 суд відклав розгляд справи на 29.04.2021.

В судовому засіданні:

Позивач надіслав до суду засобами електронного поштового зв`язку заяву про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач відзиву на позов до суду не подав, вимоги не заперечив. Пропозицій по врегулюванню спору не надав.

Відповідач не скористався своїм правом на подання суду відзиву на позовну заяву та безпосередню участь представників у судовому засіданні.

У разі неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними в ній доказами та матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України.

В судовому засіданні 29.04.2021 були підписані вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до положень ч. 4 ст. 240 ГПК без його проголошення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі взаємовідносини сторін та обставини:

05.11.2018 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (позивач у справі, кредитор) та фізичною особою-підприємцем Снітко Сергієм Петровичем (відповідач у справі, боржник, позичальник за договором) був укладений Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/23351/475560 (далі Договор), відповідно до умов якого Банк надає клієнту можливість використання кредитної кредитної лінії з поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів шляхом здійснення платежів в межах поточного ліміту з Рахунку у разі відсутності (недостатності) на Рахунку грошових коштів.

Копія Договору знаходиться в матеріалах справи (а.с. 22-25).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору максимальний ліміт Кредиту за Договором складає 250000,00 грн.

В межах Максимального ліміту встановлюється поточний ліміт.

На дату укладення Договору поточний ліміт Кредиту становить 75000,00 грн.

Відповідно до п.1.2. Договору строк дії Кредиту з наступного дня, що слідує за датою укладання Договору по 05.11.2020, включно.

Відповідно до п. 2.1. Договору протягом всього строку фактичного користування Кредитом клієнт (відповідач) зобов`язаний сплачувати щомісяця Банку проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 29,9 % річних, крім випадків, передбачених п. 2.2. Договору.

Відповідач як позичальник 30.10.2018 звернувся до Банку з заявою на відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки та встановлення кредитного ліміту, Заявою про надання попереднього рішення щодо кредитування.

Копії відповідних заяв містяться в матеріалах справи (а.с. 19-21).

Відповідним підписом на вказаних заявах відповідач засвідчив, що отримав всю інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

На виконання умов Договору, відповідно до п. 3.1., кредитор (позивач) надав позичальнику (відповідачу) кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритого в АТ «Райффайзен Банк Аваль», в межах поточного ліміту.

Копія виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 05.11.2018 23.11.2020 міститься в матеріалах справи (а.с. 9-13).

Відповідно до умов п. 5.1. Договору Клієнт зобов`язаний протягом дії Договору здійснювати погашення заборгованості у порядку, встановленим Договором, шляхом зарахування на Рахунок щомісячного обов`язкового платежу, розрахованого відповідно до умов п. 5.2. Договору та здійснити повне (остаточне) погашення заборгованості не пізніше Дати закінчення кредитування (05.11.2020).

Згідно з п. 5.2. Договору Клієнт зобов`язаний до 10 (десятого) числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першою Датою розрахунку процентних платежів, забезпечити на Рахунку наявність коштів для сплати щомісячного обов`язкового платежу в сумі не менше 15% від залишку заборгованості за Кредитом на Дату розрахунку процентних платежів.

При цьому залишок заборгованості за Кредитом, що береться до розрахунку щомісячного обов`язкового платежу, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та штрафів за всіма видами заборгованості, зменшену на суму не внесеного Клієнтом щомісячного обов`язкового платежу попередніх місяців.

Відповідно до умов п. 12.1 Договору за невиконання або неналежне виконання умов Договору, Правил та Тарифів сторони несуть відповідальність в порядку, визначеному законодавством України.

Відповідач своїх зобов`язань за Договором не виконав.

Позивачем відповідно до п. 13.7 Договору вживались заходи досудового врегулювання спору. 27.01.2020 ним було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за Договором (вих. №114/5-176005 від 23.01.2020, а.с. 26-27).

Проте відповідачем вказана вимога виконана не була.

Таким чином, станом на 23.11.2020 у Відповідача перед Позивачем існує заборгованість в сумі 122842,49 грн, яка складається з:

- 113000,00 грн - заборгованість за дозволеним овердрафтом,

- 7093,58 грн заборгованість за недозволеним овердрафтом,

- 2748,91 грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість.

Розрахунок заборгованості міститься в матеріалах справи (а.с. 6-8).

Відповідач вимоги не заперечив, доказів погашення боргу не надав, пропозицій по врегулюванню спору не представив.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи письмові доводи та пояснення сторін, господарський суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Суд встановив, що між сторонами виникли кредитні правовідносини.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (п. 1 ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до умов п. 5.1. Договору Клієнт зобов`язаний протягом дії Договору здійснювати погашення заборгованості у порядку, встановленим Договором, шляхом зарахування на Рахунок щомісячного обов`язкового платежу, розрахованого відповідно до умов п. 5.2. Договору та здійснити повне (остаточне) погашення заборгованості не пізніше Дати закінчення кредитування (05.11.2020).

Згідно з п. 5.2. Договору Клієнт зобов`язаний до 10 (десятого) числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першою Датою розрахунку процентних платежів, забезпечити на Рахунку наявність коштів для сплати щомісячного обов`язкового платежу в сумі не менше 15% від залишку заборгованості за Кредитом на Дату розрахунку процентних платежів.

Як встановлено судом та підтверджується зібраними у справі доказами, позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором №011/23351/475560 від 05.11.2018 виконав належним чином, на виконання договору надав Відповідачу кредитний ліміт, що підтверджується довідкою про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 (за період 05.11.2018-23.11.2020)(а.с. 9-13), з якої вбачається наявність дебетового сальдо на поточному рахунку боржника, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідач заборгованість по кредиту не погасив, борг за кредитом

не сплатив, що підтверджується наявними матеріалами справи, внаслідок чого заборгованість останнього перед позивачем за договором станом на момент судового розгляду справи становить 122842,49 грн, яка складається з:

- 113000,00 грн - заборгованість за дозволеним овердрафтом,

- 7093,58 грн заборгованість за недозволеним овердрафтом,

- 2748,91 грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, та не спростовано Відповідачем.

Розрахунок заборгованості міститься в матеріалах справи (а.с. 6-8).

Враховуючи те, що борг Відповідача перед Позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи; вимога Позивача про стягнення з відповідача 113000,00 грн - заборгованість за дозволеним овердрафтом, 7093,58 грн заборгованість за недозволеним овердрафтом є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ч.2. ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до положень ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача 2748,91 грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і, відповідно, підлягають до задоволення.

Сторони не заявляли про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, в тому числі і скорочених (спеціальних) строків. Суд враховує, що про застосування строків сторона можна заявити лише до прийняття рішення у справі.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату боргу - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку к кредитною установою. Відповідач не надав доказів об`єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача та стягнути на користь Позивача 2270,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: фізичної особи підприємця Снітко Сергія Петровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_3 , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, вул. Лєскова, 9 (адреса для листування: 73003, м. Херсон, просп. Ушакова, 53, ДПЗРК, 6 поверх, ХОЦ), ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

113000,00 грн заборгованості за дозволеним овердрафтом,

7093,58 грн заборгованості за недозволеним овердрафтом,

2748,91 грн заборгованості за відсотками,

2270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 14.05.2021.

Суддя Г.М. Скиба