ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25 травня 2021 року, м. Херсон, справа № 923/704/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Херсон,

до: Державної установи "Місцеві дороги Херсонщини", м. Херсон,

про скасування рішення про відміну процедури закупівлі

у с т а н о в и в:

До суду 24.05.2021 за вх.№ 1534/21 надійшла позовна заява Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (позивач) з спрямованими до Державної установи "Місцеві дороги Херсонщини" (відповідач) вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Державної установи "Місцеві дороги Херсонщини" (протокол від 19.05.2021 № 190) про відміну процедури закупівлі - відкритих торгів "Експлуатаційне утримання та поточний дрібний ремонт автомобільних доріг загального користування місцевого значення Херсонської області", ДК 021:2015-63710000-9 - послуги з обслуговування наземних видів транспорту, оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2021-02-01-002669-b.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі за вказаною позовною заявою, оскільки дана заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно п.10 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку з здійсненням господарської діяльності (крім справ щодо прав інтелектуальної власності), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Визначення належності справи суду певної юрисдикції здійснюється за правилами, чинними на час звернення з позовом до суду, якщо інше не передбачено законодавством.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їхній сукупності. Також, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що така заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, що врегульовані нормами Цивільного або Господарського кодексів України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, та, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин (приватноправовий характер правовідносин); наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Водночас згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.2 та п.7 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Разом з тим, визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Помилковим є застосування ст.19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосовувати виключно формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень), тоді як визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, предметом заявленого позивачем позову, є оскарження позивачем рішення відповідача, що оформлено протоколом, № 190 від 19.05.2021 про відміну процедури закупівлі - відкритих торгів "Експлуатаційне утримання та поточний дрібний ремонт автомобільних доріг загального користування місцевого значення Херсонської області", ДК021:2015-63710000-9 - послуги з обслуговування наземних видів транспорту; ідентифікатор закупівлі № UA-2021-02-01-002669.

Як-то вказано у позовній заяві та слідує з її матеріалів за наслідками вказаної закупівлі не був укладений договір між організатором закупівлі та будь-яким з її учасників.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 819/829/17 викладена наступна правова позиція: "Орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) є суб`єктом владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та переможцем цього тендеру відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Проте, після укладення договору між організатором конкурсу та його переможцем спір щодо правомірності рішення тендерного комітету підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства, оскільки фактично зачіпає майнові інтереси переможця торгів".

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.236 ГПК України судове рішення, до яких, з урахуванням положень ч.1 ст.232 ГПК України, належить як рішення по суті спору, так і ухвали у справі, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно ж до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з спрямованими до Державної установи "Місцеві дороги Херсонщини" вимогами про визнання протиправним та скасування рішення цієї установи про відміну процедури закупівлі (вх.№ 1534/21 від 24.05.2021) не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, у зв`язку з чим у відкритті провадження у справі за цією позовною заявою має бути відмовлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За приписами ч.3-ч.4, ч.6 ст.175 ГПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, що встановлена за п.1 ч.1 ст.175 ГПК України, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Судом зазначено, що з урахуванням правових (юридичних) та фактичних підстав позову, які вказано у позовній заяві, а також наведених у даній ухвалі положень правових норм та правової позиції Великої Палати Верховного Суду, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.4, 20, 175, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України суд,

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з спрямованими до Державної установи "Місцеві дороги Херсонщини" вимогами (вх.№ 1534/21 від 24.05.2021).

2. Дану ухвалу, разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, надіслати Дочірньому підприємству "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Додаток: позовна заява, з додатками, - на 91арк., в т.ч. оригінал платіжного доручення від 20.05.2021 № 2605 про сплату судового збору, опису вкладення у цінний лист, фіскального чека та поштової накладної від 24.05.2021.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання суддею.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до п.7 ч.1 ст.255 та ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом десяти днів з дня її підписання.

Дата підписання ухвали: 25.05.2021.

Суддя К.В. Соловйов