ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 справа № 914/348/21

За позовом: Заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі

позивача: Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Глобо АГ, м.Львів

про: стягнення 142588,80грн бюджетних коштів за договором про закупівлю робіт від 26.12.2018

Суддя У.І.Ділай

Секретар В.Д.Андрусик

За участю представників:

Від прокуратури: Р.В.Панькевич - прокурор

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Глобо АГ про стягнення 142588,80грн бюджетних коштів за договором про закупівлю робіт від 26.12.2018.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2021, справу №914/348/21 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 15.02.2021 позов залишено без руху.

10.03.2021 від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 06.04.2021.

Ухвалою від 06.04.2021 судове засідання відкладено на 11.05.2021.

Представник прокуратури в судовому засіданні 11.05.2021 підтримав позов, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

Позивач в судове засідання 11.05.2021 явку повноважного представника не забезпечив.

У судове засідання 11.05.2021 відповідач повторно явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача зазначено: 79052, м. Львів, вул. Пілотів, 18/2. На таку ж адресу судом скеровано ухвалу у цій справі. Конверт з ухвалою про відкриття провадження від 15.03.2021 повернутий поштовим відділенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Натомість відповідач протягом розгляду справи не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України. Також суд зазначає, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасників справи.

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Відповідач протягом тривалого розгляду справи не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Строк вирішення спору завершується 15.05.2021. Відтак, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору у спрощеному позовному провадженні.

У зв`язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

За результатами процедури відкритих торгів між Департаментом капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації (Замовник) та ТОВ «Укрбудремонттехнологія», код 36365576 (Генпідрядник) 26.12.2018 укладено договір № 22/12-С про закупівлю робіт за державні кошти по об`єкту «Нове будівництво амбулаторії групової практики за адресою: с.Семенівка, вул. Першотравнева, Мелітопольського району Запорізької області» спочатку строком дії до 30.04.2019. Додатковими угодами до Договору строк його дій кілька разів було змінено та відповідно до Додаткової угоди до Договору від 28.12.2019 № 5 строк дії Договору визначено до 31.05.2020 (п. 10. 1 Договору).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.03.2020 внесено зміни до відомостей про юридичну особу, про зміну керівника юридичної особи, про зміну місцезнаходження юридичної особи, зміну найменування юридичної особи, а саме ТОВ «Укрбудремонттехнологія» (ЄРДПОУ 36365576), адреса: 49000, Україна Дніпропетровська область, м.Дніпро, вулиця Князя Володимира Великого, будинок 22, офіс 45 на ТОВ «ГЛОБО АГ» (ЄРДПОУ 36365576), адреса: 79052, Львівська область, м.Львів, вул. Пілотів, 18/2.

Приписами пункту 1.1 Договору визначено, що Генпідрядник зобов`язується за завданням Замовника на свій ризик виконати відповідно до проектно-кошторисної документації і умов Договору та здати у встановлений договором строк закінчені роботи.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що ціна предмету договору визначається на підставі договірної ціни, що додається до цього Договору і розраховується відповідно до ДСТУ БД.1.1-1:2013. Ціна договору відповідно до Додаткової угоди до Договору від 29.11.2019 № 4 склала 8612,198 тис грн. у т ч (будівельні роботи - 8309,54368 тис. грн., вартість обладнання 302,065432тис. грн, у тому числі ПДВ 20%, у томі числі на 2019 рік.

Відповідно до пункту 4.1 Договору Розрахунок за виконані роботи будуть здійснюватися з урахуванням положень Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України, від 01.08.2005 № 668 на підставі актів приймання виконаних робіт (форма КВ-2.) та довідок про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) проміжними платежами в міру виконання робіт, а оплата за обладнання буде здійснюватися на підставі накладних наданих Генпідрядником. Бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються після отримання Замовником бюджетних призначень згідно ст.23 та ст.49 Бюджетного кодексу України.

На виконання умов Договору розрахунковий рахунок Генпідрядника, відкритий в Державній казначейській службі України у якості авансу були перераховані бюджетні кошти в сумі 1 302 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням з відмітками органу Держказначейства про проведену оплату від 24.05.2019 № 61.

Відповідно до акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт розрахунком одиничної вартості за вересень 2019 року Генпідрядником утримано аванс у сумі 1866,00 грн. Відповідно до акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості за вересень 2019 року утримано аванс у сумі 982363,20 грн. Відповідно до акту № 3 приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одинично, вартості за вересень 2019 року отримано аванс у сумі 317770,80 грн та до сплати залишилось 13474,80 грн. Вказані кошти у розмірі 13474,80 грн. перераховано Генпідряднику відповідно до платіжного доручення № 118 від 02.10.2019.

Разом з цим, між сторонами було підписано акт № 4 приймання виконання будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості за лютий 2020 року відповідно до якого Генпідрядником в цілому за договором не виконано роботи на суму 142588,80 грн.

За твердженням прокуратури, за час дії договору Генпідрядником виконано робіт на суму 1 172 886, 00 грн, а перераховано бюджетних коштів за виконання робіт за Договором у сумі 1 315 474,80 грн.

У п 4.4.10 договору визначено, що при виявленні в розрахунках за виконанні роботи (форми КБ-2В «Акти приймання виконаних підрядних робіт» та КБ-3 «Довідка про вартість виконаних підрядних робіт», які були відповідно оформлені та оплачені у попередні періоди) безперечних помилок та порушень чинного порядку визначення вартості будівництва загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення зазначених помилок.

28.02.2020 сторони уклали додаткову угоду № 6 від до Договору, відповідно до якої домовились розірвати договір у зв`язку з неспроможністю Генпідрядника виконувати зобов`язання. Також вказаною Додатковою угодою визначено, що розірвання Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Як зазначено в позові за відповідачем обліковується дебіторська заборгованість у сумі 142 588, 80 грн.

З метою досудового врегулювання спору Департаментом капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації ТОВ «Укрбудремонттехнологія» листом від 12.03.2020 №06/0493-1 та ТОВ «ГЛОБО АГ» 25.06.2020 № 06/0927 направлено претензії з вимогою про повернення бюджетних коштів. Однак вказані претензії товариством залишені без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок неповернення відповідачем коштів у зв`язку із невиконанням в повному обсязі взятих зобов`язань. Відтак, прокуратура подала позов до відповідача про стягнення 142 588, 80 грн.

В обґрунтуванні наявності підстав для представництва та необхідність захисту інтересів держави прокуратура зазначила, що неповернення ТОВ «ГЛОБО АГ» бюджетних коштів, отриманих від Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації за Договором, унеможливлює виконання покладених функцій на Департамент щодо забезпечення реалізації державної політики в галузі будівництва, в тому числі щодо будівництва соціально важливих об`єктів для забезпечення загальносуспільних потреб, що порушує економічні інтереси держави та потребує їх захисту шляхом звернення прокурора до суду з позовом. Департаментом капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації заходи до стягнення заборгованості в судовому порядку з ТОВ «ГЛОБО АГ» не вживались, у тому числі, у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору. Таким чином, Департаментом капітального будівництва Запорізької облдержадміністрації упродовж майже року належних заходів щодо захисту інтересів держави з метою стягнення коштів до бюджету не вжито, що свідчить про усвідомлену пасивну поведінку уповноваженого суб`єкта владних повноважень. Вказане негативно впливає на економічну ситуацію, порушує економічні інтереси держави.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Щодо права прокуратури на звернення до суду з даним позовом, суд враховує наступне.

Як встановлено судом та не заперечено сторонами Департаментом капітального будівництва Запорізької облдержадміністрації, за наявності підстав, не вжито заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України, що підтверджується копією листа від 05.06.2020 №05101/08-46.

Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Підставою для звернення з даним позовом до суду прокурором вказано те, що наслідком несплати коштів є ненадходження коштів до Державного бюджету України, що, на думку прокуратури, суттєво порушує інтереси держави, а тому є підставою для звернення до суду з позовом на захист інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

При цьому, судом встановлено, що до моменту звернення прокурора з даним позовом до Господарського суду Львівської області, а також після подання прокурором позову, Департамент капітального будівництва Запорізької облдержадміністрації, не звертався до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь держави скорегованої суми.

Таким чином, дії позивача: Департаменту капітального будівництва Запорізької облдержадміністрації свідчать саме про пасивність поведінки останнього, який, розуміючи порушення інтересів держави та маючи відповідні повноваження для їх захисту, за відповідним захистом не звертався.

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17).

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність "інтересів держави" несплатою коштів відповідачем та ненадходженням коштів до Державного бюджету України.

Водночас пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Оцінюючи підстави для звернення прокурора з даним позовом, судом проаналізовано поведінку органу, у повноваження якого входить здійснення функції замовника з будівництва, реконструкції, ремонту об`єктів житлово-комунального і соціального призначення на території Запорізької області.

Отже, нормами чинного законодавства визначені повноваження Департамент капітального будівництва Запорізької облдержадміністрації щодо забезпечення ефективного і цільового використання відповідних бюджетних коштів.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку, що в даному випадку прокурор правомірно звернувся до суду в інтересах держави в особі Департаменту капітального будівництва Запорізької облдержадміністрації та належним чином обґрунтовано порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та неналежного здійснення такого захисту позивачем.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, Департамент капітального будівництва Запорізької облдержадміністрації та відповідач уклали договір № 22/12-С про закупівлю робіт за державні кошти по об`єкту «Нове будівництво амбулаторії групової практики за адресою: с.Семенівка, вул. Першотравнева, Мелітопольського району Запорізької області» від 26.12.2018, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

За змістом частин 1, 2 статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

За положеннями ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Водночас, судом встановлено, що у пункті 4.1 спірного договору сторони передбачили, що розрахунок за виконані роботи будуть здійснюватися з урахуванням положень Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України, від 01.08.2005 № 668 на підставі актів приймання виконаних робіт (форма КВ-2.) та довідок про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) проміжними платежами в міру виконання робіт, а оплата за обладнання буде здійснюватися на підставі накладних наданих Генпідрядником. Бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються після отримання Замовником бюджетних призначень згідно ст.23 та ст.49 Бюджетного кодексу України.

Зважаючи на зазначене судом встановлено, що в умовах договору сторони чітко визначили перелік двосторонніх документів, які сукупно підтверджують факт виконання підрядних робіт та, відповідно, є підставою для їх оплати - акти приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3).

Так, на виконання договірних умов позивачем були виконані обумовлені договором роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в (а саме акти №1, №2, №3 за вересень 2019 року та №4 за лютий 2020 року), які підписані сторонами та скріплені печатками підприємств.

Судом встановлено, що Департаментом було перераховано підряднику оплату за вищевказаними актами на суму 1315474,80 грн.

Суд зазначає, що закон пов`язує виникнення зобов`язання з оплати робіт з фактом їх виконання і сам по собі акт приймання-передачі робіт не є визначальним для виникнення зобов`язального правовідношення. Отже, наявність підписаного замовником акту приймання-передачі робіт не позбавляє його права заперечувати щодо обсягу та вартості виконаної роботи. Така правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11.10.2018 у справі № 916/446/16.

Згідно з пунктом 3 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668 (далі - Загальні умови) документами про виконання договору підряду є документи про хід виконання договору підряду, відповідність робіт і матеріальних ресурсів нормативним вимогам та здійснення контролю за виконанням договірних зобов`язань (журнали виконання робіт, акти та довідки про виконані роботи, акти на приховані роботи та конструкції, паспорти, сертифікати, акти на випробування устаткування, журнали авторського нагляду, матеріали перевірок тощо), а закінченими роботами - роботи, виконані підрядником відповідно до договору підряду, проектної та кошторисної документації. Обов`язковість ведення виконавчої документації при виконанні будівельних робіт також встановлено ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва".

Відповідно до п. п. 99, 100 Загальних умов розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи.

У разі виявлення невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скоригувати суму, що підлягає сплаті.

Відповідно до матеріалів справи, у лютому 2020 року між Департаментом капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації та відповідачем підписано акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в. За змістом зазначеного акту сторонами відображено коригування необґрунтовано нарахованих прямих витрат на суму 142588,80грн.

Отже, скоригувавши суму, що підлягала сплаті за спірним договором сторони погодили, що договір був виконаний з завищенням вартості робіт.

28.02.2020 сторони уклали додаткову угоду № 6 від до Договору, відповідно до якої домовились розірвати договір у зв`язку з неспроможністю Генпідрядника виконувати зобов`язання. Також вказаною Додатковою угодою визначено, що розірвання Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги сплату позивачем всієї суми за договором № 22/12-С від 26.12.2018, суд дійшов висновку, що ТзОВ Глобо АГ зобов`язана повернути Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації надлишково сплачені кошти у розмірі 142588,80грн, оскільки саме ця сума була погоджена сторонами як необґрунтовано нарахована.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з їх вини.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Глобо АГ (79052, м. Львів, вул. Пілотів, 18/2, ідентифікаційний код 36365576) на користь Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164, ідентифікаційний код 04054079) 142588,80грн основного боргу.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Глобо АГ (79052, м. Львів, вул. Пілотів, 18/2, ідентифікаційний код 36365576) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області (72319, м. Мелітополь, вул. Байбулатова, 22, ідентифікаційний код 02909973) 2270,00грн судового збору.

4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 17.05.2021.

Суддя У.І. Ділай