ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/304/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Плеттак" (04128, м. Київ, Садове товариство "Берковець-1", вул. Садова 28, буд. 20)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Б-4" (61010, м. Харків, Гімназійна набережна, буд. 24)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛЕТТАК" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Б-4", в якому просить стягнути з відповідача орендну плату на загальну суму 30048,00 грн. та вартість втрачених риштувань на загальну суму 227330,84 грн., розподілити судові витрати.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 012/2020 від 22.04.2020 в частині оплати послуги з оренди риштувань та повернення риштувань позивачу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.02.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а саме доказів доплати судового збору у розмірі 18,96 грн.; відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

16.02.2021 через канцелярію суду позивачем подано клопотання про усунення недоліків за вх. № 3777 разом із доказами, зазначеними в ухвалі суду від 02.02.2021, зокрема, доказами сплати судового збору у розмірі 18,96 грн. (квитанція 0.0.).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/304/21. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на "16" березня 2021 р. о 16:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.03.2021 відкладено підготовче засідання на 08.04.2021 о 15:20 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.04.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 15.04.2021 о 16:50 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.04.2021 відкладено розгляд справи по суті на 13.05.2021 о 15:20 год.

06.05.2021 від позивача до канцелярії суду електронною поштою надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача за вх. 2516, в якому позивач просить провести розгляд справи та постановити рішення за відсутності представника ТОВ "ПЛЕТАК" на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Клопотання долучено до матеріалів справи.

В призначене судове засідання 06.05.2021 позивач свого представника не направив.

Відповідач також свого представника в судове засідання не направив, про причину неявки суд не повідомив.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 17.02.2021 була повернута на адресу суду з позначкою пошти "За закінченням терміну зберігання". Інша ухвала суду у цій справі була повернута на адресу суду з позначкою пошти "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Б-4" є: 61010, Харківська область, м. Харків, Гімназійна набережна, буд. 24, а отже, саме за цією адресою судом направлялись відповідачу всі процесуальні документи.

Суд звертає увагу, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Відсутність відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 ГПК України. Окрім того, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

22 квітня 2020 року між ТОВ "Плетак" (позивачем) та ТОВ "Б-4" (відповідачем) був укладений договір № 012/2020 (надалі за текстом - договір).

Відповідно до умов договору позивач передав, а орендар отримав у тимчасове платне користування універсальні будівельні риштування plettac® (надалі за текстом - риштування) в загальному обсязі 480м2 згідно Специфікації №1.

Умовами договору передбачено, що вартість послуг оренди 1 м2 риштувань за 1 добу складає 1,2 грн. (п.5.1.1. договору).

Термін оренди встановлений договором - 30 календарних днів (п.4.2. Договору).

Вартість послуг оренди риштувань в обсязі 480м2 за 30 календарних днів складає 17280,00 грн.

Оплата в сумі 17280,00 грн., вт.ч. ПДВ за 30 календарних діб оренди та 10000,00 грн. (заставна сума без ПДВ) відповідно до п. 5.1.1 Договору здійснюється орендарем в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця протягом 7 (семи) банківських діб після підписання Договору на підставі рахунків-фактур до фактичного отримання риштувань (п. 5.2 Договору).

На виконання вимог договору позивач, на підставі акту №001/012/2020-вО здачі-прийняття в оренду риштувань від 23.04.2020 передав, а відповідач приймав риштування в обсязі 480м2. Номенклатура та кількість переданих елементів риштувань відображена в Специфікації №1.

18.05.2020 сторони уклали Угоду №001/012/2020 про внесення змін та доповнень до Договору №012/2020 від 22.04.2020 року (надалі за текстом - «угода 1»). Угодою 1 сторони збільшили кількість переданих в оренду риштувань на 800м2. Орендна плата збільшилась на 28800 грн./міс. Передача риштувань, передбачена угодою 1 була здійснена сторонами на підставі акту №002/012/2020- вО від 18.05.2020року. Номенклатура та кількість переданих елементів риштувань відображена в специфікації №2. Цією ж Угодою погоджено, що оплата в сумі 28800, 00 грн. орендарем здійснюється до 20.05.2020 включно.

12.06.2020 сторони уклали Угоду №002/012/2020 про внесення змін та доповнень до Договору №012/2020 від 22.04.2020 року (надалі за текстом - «угода 2»). Угодою 2 сторони збільшили кількість переданих в оренду риштувань на 200м2. Орендна плата збільшилась на 7200 грн./міс. Передача риштувань, передбачена угодою 2, була здійснена сторонами на підставі акту №003/012/2020-вО від 12.06.2020року. Номенклатура та кількість переданих елементів риштувань відображена в специфікації N93. Також Угодою погоджено, що оплата в сумі 7200,00грн. орендарем здійснюється до 12.06.2020 включно.

23.06.2020 сторони уклали Угоду №003/012/2020 про внесення змін та доповнень до Договору №012/2020 від 22.04.2020 року (надалі за текстом - «угода 3»). Угодою 3 сторони збільшили кількість переданих в оренду риштувань на 480м2. Орендна плата збільшилась на 17280 грн./міс. Передача риштувань, передбачена угодою 3, була здійснена сторонами на підставі акту №004/012/2020-вО від 23.06.2020року. Номенклатура та кількість переданих елементів риштувань відображена в специфікації N24. Цією Угодою погоджено, що оплата в сумі 17280,00 грн. орендарем здійснюється до 24.06.2020 включно.

30.06.2020 сторони уклали Угоду N004/012/2020 про внесення змін та доповнень до Договору №012/2020 від 22.04.2020 року (надалі за текстом - «угода 4»). Угодою 4 сторони збільшили кількість переданих в оренду риштувань на 360м2. Орендна плата збільшилась на 12960 грн./міс. Передача риштувань, передбачена угодою 4, була здійснена сторонами на підставі акту №005/012/2020-вО від 01.07.2020року. Номенклатура та кількість переданих елементів риштувань відображена в специфікації №1. Угодою погоджено, що оплата в сумі 12960,00 грн. орендарем здійснюється до 01.07.2020 включно.

Угодою 4 термін оренди риштувань був подовжений ще на 30 днів, та спливав 30.07.2020року. Таким чином, з урахуванням подовження дії договору угодами 1 - 4, відповідач зобов`язаний був повернути всі отримані за договором риштування до 30.07.2020 року.

Окрім договору, Угод 1-4 та специфікацій, передача риштувань в орендне користування та повернення риштувань із оренди відбувалось на підставі відповідних накладних, а саме:

- передача в оренду оформлено накладними №1 від 23.04.2020, №2 від 21.05.2020, №3 від 12.06.2020, №4 від 23.06.2020, №5 від 30.06.2020 року;

- повернення риштувань із орендного використання оформлено зворотними накладними №1 від 03.08.2020, №б/н від 17.08.2020, №б/н від 18.08.2020, №1 від 26.08.2020, №1 від 01.09.2020 року.

Із зворотних накладних витікає, що повернення риштувань відбувалось в період з 03.08.2020 по 01.09.2020. Проте відповідач повернув не всі отримані риштування. Порівняльний аналіз цих накладних свідчить про те, що відповідач не повернув позивачу з орендного використання риштування різної номенклатури в загальній кількості 66 одиниць.

Окрім цього, за твердженнями позивача, відповідач станом на 01.09.2020 мав заборгованість по орендній платі за оренду риштувань в сумі 60048,00 гривень.

На підставі вказаного, 08.10.2020 позивач направив відповідачу претензію (вих.№0161), в якій вимагав негайно повернути неповернуті елементи риштувань та сплатити заборгованість по орендній платі в сумі 60048,00 гривень. До претензії були додані рахунки - фактури №291 від 31.08.2020 на суму 143932,52 грн. для сплати вартості не повернутих риштувань та № 251 від 29.07.2020 на суму 60048,00 грн. для сплати заборгованості по орендній платі.

Відповідач не надав відповіді на претензію. Однак сплатив 30000,00 грн. заборгованості по орендній платі. Таким чином залишилась несплачена орендна плата в сумі 30048,00 грн. та неповернуті 66 елементів риштувань.

Пункт 10.1.1. Договору встановлює, що договір підлягає розірванню в односторонньому порядку якщо ОРЕНДАР не сплачує за послуги з оренди у розмірі та строк встановлений даним Договором.

На підставі п. 10.1.1. Договору позивач листом від 15.12.2020 № 0213 повідомив відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку та вимагав сплати заборгованості по орендній платі в розмірі 30048,00 грн. та повернення всіх неповернутих риштувань.

Відповідач не відповів на лист від 15.12.2020 та не вчинив дій на виконання вимог позивача.

21.01.2021 представник позивача направив відповідачу за новою юридичною адресою лист датований 14.01.2021р. із інформацією про те, що у зв`язку з відсутністю жодної реакції відповідача на вимогу про повернення риштувань, позивач вважає неповернуті риштування втраченими, та вимагає сплатити вартість втрачених риштувань в сумі 226066,98 гривень та заборгованість по орендній платі в розмірі 30048,00 гривень, всього 256114,98 гривень.

Однак, відповіді відповідач на претензію не надав, вартість втрачених риштувань не сплатив та заборгованість по орендній платі не погасив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача орендну плату на загальну суму 30048,00 грн. та вартість втрачених риштувань на загальну суму 227330,84 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ст. 173 Господарського України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 284 Господарського кодексу України, орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Приписами ст.759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з вимогами частин 1, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як було вище зазначено, судом встановлено, що між сторонами 22 квітня 2020 року був укладений договір № 012/2020, з подальшим укладенням до нього Угод № 001/012/20 від 18.05.2020, № 002/012/2020 від 12.06.2020, № 003/012/2020 від 23.06.2020, № 004/012/2020 від 30.06.2020.

За вказаним Договором та Угодами, відповідачу в оренду були передані риштування, які відображені в Специфікаціях.

Передача в оренду, окрім Актів здачі- прийняття в оренду, оформлено накладними №1 від 23.04.2020, №2 від 21.05.2020, №3 від 12.06.2020, №4 від 23.06.2020, №5 від 30.06.2020 року, в свою чергу повернення риштувань із орендного використання оформлено зворотними накладними №1 від 03.08.2020, №б/н від 17.08.2020, №б/н від 18.08.2020, №1 від 26.08.2020, №1 від 01.09.2020 року.

З урахуванням подовження дії договору угодами 1 - 4, відповідач зобов`язаний був повернути всі отримані за договором риштування до 30.07.2020 року.

Проте, в порушення умов Договору та Угод до нього, відповідач в період з 03.08.2019 по 01.09.2020 повернув лише частину риштувань, які були передані в оренду, а також, у встановлені Договором та Угодами строки, не здійснив оплату за оренду риштувань, внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 30048,00 грн., строк оплати якої настав.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу або відсутність боргу у розмірі 30048,00 грн.

Враховуючи вказане, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання за Договором №012/2020 від 22.04.2020.

За таких обставин, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 30048,00 грн. належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення вартості втрачених риштувань, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 772 Цивільного кодексу України наймач, який затримав повернення речі наймодавцеві, несе ризик її випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 779 Цивільного кодексу України наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Частинами 1-2 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій задано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Абзац перший частини 3 статті 22 Цивільного кодексу України передбачає, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до умов п.9.1.4. договору оренди №012/2020 від 22.04.2020 року, у випадку пошкоджень та втрати елементів Риштувань ОРЕНДАР відшкодовує вартість таких елементів, втрачених під час оренди, на підставі додатково виписаного ОРЕНДОДАВЦЕМ рахунку-фактури і у відповідності з діючими ринковими цінами на нові елементи Риштувань, а також оплачує всі витрати пов`язані з ремонтними роботами, придбанням нових елементів Риштувань, або відшкодовує втрачені елементи Риштувань ідентичним, яке придбає сам ОРЕНДАР у безспірному порядку.

З порівняльного аналізу накладних вбачається, що відповідач не повернув позивачу з орендного використання риштування різної номенклатури в загальній кількості 66 одиниць.

Виробником та продавцем універсальних будівельних риштувань plettac®, які відповідач не повернув з орендного користування, є компанія ALTRAD plettac assco GmbH (Німеччина).

Отже ціна риштувань на складі ТОВ «ПЛЕТТАК» в Києві складається з власне ціни риштування у виробника компанії ALTRAD plettac assco GmbH (Німеччина) плюс транспортування на склад позивача в місті Києві та плюс митне очищення.

Відповідно до наданого виробником ALTRAD plettac assco GmbH (Німеччина) рахунку RE1703524 вартість втрачених риштувань становить 3855,6 евро. Курс євро до гривні встановлений НБУ на 22.01.2021 року становить 34,3651 грн. за 1 євро. Таким чином ціна втрачених риштувань на складі виробника становить 132498,08 грн. (3855,6 євро*34,3651 курс).

Відповідно до заявки-договору №221116 від 29.12.2020р. на транспортування із ТОВ «ГРІНРОУД» вартість транспортування втрачених риштувань зі складу виробника на склад позивача становить 62200,00 грн..

Відповідно до відповіді на запит №231117 від 30.12.2020р. ТОВ «БЕКАС ЛОГІСТІК», вартість митного оформлення втрачених риштувань становить 32632,76 гривень.

Таким чином, з урахуванням умов п.9.1.4. Договору відшкодуванню підлягає 227330,84 грн. (132498,08+62200+32632,76).

З матеріалів справи вбачається, що 21.01.2021 позивач звертався до відповідача листом датованим 14.01.2021 із інформацією про те, що у зв`язку з відсутністю жодної реакції відповідача на вимогу про повернення риштувань, позивач вважає неповернуті риштування втраченими та вимагав сплати вартості втрачених риштувань. В додатках до листа позивачем були направлені всі необхідні документи, які підтверджують вартість втрачених риштувань.

Однак, відповідач на претензію позивача не відреагував, вартість втрачених риштувань не сплатив та суму вартості не спростував.

Зважаючи на вказане, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача вартості втрачених риштувань на суму 227330,00 грн. обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем та визнаються судом такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір у розмірі 3860,68 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Б-4" (61010, м. Харків, Гімназійна набережна, буд. 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плетак" (04128, м. Київ, Садове Товариство "Берковець-1", вул. Садова 28, буд. 20, ) орендну плату у загальній сумі 30048,00 грн., вартість втрачених риштувань на загальну суму 227330,84 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 3860,68 грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Плетак" (04128, м. Київ, Садове Товариство "Берковець-1", вул. Садова 28, буд. 20, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Б-4" (61010, м. Харків, Гімназійна набережна, буд. 24, ).

Повне рішення складено "21" травня 2021 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/304/21