ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.2021 Справа № 920/153/21

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Бублик Т.Д.,

розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К»

до відповідачів: 1. Сумської міської ради;

2. Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області;

про стягнення 965312 грн 85 коп.

За участю представників сторін:

від позивача Назаренко Ю.М.;

від 1 відповідача Титаренко В.В.;

від 2 відповідача не прибув.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 15.02.2021 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з бюджету Сумської міської територіальної громади на користь позивача грошові кошти у сумі 965 312 грн 85 коп., надмірно сплачених позивачем у якості податку на нерухоме майно на підставі рішення першого відповідача, яке було визнано судом недійсним та нечинним.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що внаслідок прийняття Сумською міською радою рішення № 3577-МР, яке в подальшому (в частині встановлення ставки з податку на нерухоме майно у розмірі 1,5%) було визнано незаконним та нечинним, позивач втратив кошти в розмірі 965 312 грн 85 коп., які він змушений був додатково заплатити у якості податку на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 17.02.2021 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі.

Другий відповідач 22.02.2021 надав до суду заяву, в якій зазначає, що проти задоволення позову не заперечує та просить суд здійснювати розгляд справи без участі свого представника (а.с.81).

11.03.2021 перший відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує (а.с.82-84).

Перший відповідач зазначає, що позивач не довів, що заявлені ним до відшкодування грошові кошти є саме збитками. Також, позивач не довів неможливість повернення самостійно обчисленого та сплаченого ним у більшому розмірі податку на нерухоме майно.

16.03.2021 позивач надав до суду відповідь на відзив першого відповідача (а.с.113-115).

Позивач стверджує, що сплачена ним сума податку на нерухоме майно у розмірі 965312 грн 85 коп. не підпадає під визначення надміру сплаченого податку, і не підлягає зменшенню чи поверненню за правилами Податкового кодексу України, оскільки сплачена за ставками, що були встановлені незаконним рішенням, тобто вони не були сплачені помилково або надмірно. Сума зазначених коштів не буде повертатись в порядку статей 43, 50 Податкового кодексу України, а є саме збитками, завданими незаконним рішенням Сумської міської ради.

Перший відповідач 09.04.2021 надав до суду заперечення на відповідь на відзив (а.с.135-136).

Ухвалою суду від 16.04.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

12.05.2021 позивач надав до суду клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Головне управління ДПС у Сумській області.

Ухвалою суду від 12.05.2021 в задоволенні вказаного клопотання позивача було відмовлено.

В судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Позивач є власником об`єкта нерухомості торговий комплекс, який знаходиться за адресою: вул. Героїв Крут, 1/3, м. Суми.

Сумською міською радою 20.06.2018 було прийнято рішення № 3577-МР «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в м. Суми» (надалі Рішення № 3577-МР).

У вказаному рішенні Сумська міська рада встановила на 2019 рік ставку податку на нерухоме майно для торгових центрів, універмагів та магазинів ІІІ зони розміщення за межами центральної, власниками яких є юридичні особи, що зареєстровані за межами міста Суми, у розмірі 1,5% від розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.м.

Визначена ставка у 6,5 разів вища ніж ставка вказаного податку (0,23%) на аналогічні об`єкти нерухомого майна, що належать юридичним особам з місцем реєстрації у м. Суми (а.с.15-30).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.06.2019 у справі № 480/631/19 (набрало законної сили 01.10.2019), яке залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019 та постановою Верховоного Суду від 13.08.2020, Рішення № 3577-МР (в частині встановлення ставки податку на нерухоме майно 1,5% для власників торгових площ м. Суми, місцезнаходження яких не зареєстровано в м. Суми), визнане незаконним та нечинним, тобто таким, що порушує права позивача (а.с.31-54).

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому зазначені вище обставини є такими, що не підлягають доказуванню та встановлені судом. В тому числі, судом встановлено, що Рішення № 3577-МР втратило чинність з 01.10.2019.

Суд погоджується з доводами позивача, що в силу ч. 2 ст. 265 КАС України Рішення № 3577-МР (в частині встановлення дискримінаційної ставки податку на нерухоме майно для позивача у розмірі 1,5% від розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.м.) формально діяло у період з 01.01.2019 по 30.09.2019. Позивач у вказаний період змушений був додатково (в порівнянні з тим, що він заплатив би, якби платив вказаний податок за ставкою 0,23; від розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.м, яка встановлена для юридичних осіб з місцем реєстрації у м. Сумах) сплатити податок нерухомого майна на суму 965312 грн 85 коп. (копії відповідної податкової декларації, доказів сплати податку за І-ІІІ квартали 2019 року та розрахунок збитків додані до позовної заяви) (а.с.12, 55-61).

Позивач звертався до першого відповідача з претензією про сплату збитків на спірну суму (а.с.62-66). Першим відповідачем у відповіді на претензію відповідача було відмовлено у поверненні коштів (а.с.67-68). Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 22, 1166, 1173,1175 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з ст. 1175 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

Вищезазначена норма є спеціальною, оскільки для її застосування необхідні певні особливі умови, а саме: завдання шкоди в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта та визнання такого нормативно-правового акту незаконним та його скасування.

Суд погоджується з доводами позивача, що відповідальною перед потерпілим за шкоду, завдану органом місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, відповідно до наведених вище положень ЦК України, та відповідачем у справі є орган місцевого самоврядування, який набуває і здійснює свої цивільні права та обов`язки у межах своєї компетенції, встановленої законом.

Таким органом у даній справі є Сумська міська рада, як особа, відповідальна за прийняття протиправного рішення, та управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області, яке здійснює списання коштів з місцевого бюджету на підставі рішення суду.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що внаслідок прийняття Рішення № 3577-МР, яке частково визнано незаконним та нечинним, позивач втратив кошти в розмірі 965 312 грн 85 коп., які він змушений був додатково заплатити у якості податку на нерухоме майно.

Таким чином, в даному випадку наявні всі елементи складу цивільного правопорушення, а саме: факт наявності незаконного рішення, незаконної дії, шкідливого результату такої поведінки (шкоди), причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою.

Тому позовні вимоги є правомірними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення першого відповідача не приймаються судом до уваги, оскільки, як правомірно стверджує позивач, сплачена позивачем сума податку на нерухоме майно у розмірі 965312 грн 85 коп. не підпадає під визначення надміру сплаченого податку, і не підлягає зменшенню чи поверненню за правилами Податкового кодексу України, оскільки сплачено за ставками, що були встановлені незаконним рішенням, тобто вони не були сплачені помилково або надмірно. Сума зазначених коштів не буде повертатись в порядку статей 43, 50 Податкового кодексу України, а за правовою природою є саме збитками, завданими незаконним рішенням Сумської міської ради.

Керуючись ст. ст.123, 129, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» до Сумської міської ради та Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області про стягнення 965 312 грн 85 коп. задовольнити.

2. Стягнути з бюджету Сумської міської територіальної громади через Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області (40022, м. Суми, вул. Троїцька, 8, ідентифікаційний код 37970593) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (02148, м. Київ, вул. Берковецька, 6-К, ідентифікаційний код 32490244) збитки у розмірі 965312 грн 85 коп.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 24.05.2021.

Суддя О.Ю. Резніченко