РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/140/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Ноувен М.П.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи № 927/140/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ОЦ Профекс

вул. Отто Шмідта,16, м. Київ, 04107;

до відповідача: Дочірнього підприємства «Лугове»,

юр. адреса: вул. П.Гацька,26, с. Олбин, Козелецький р-н, Чернігівська обл., 17040,

факт. адреса: вул. Князя Чорного, 4, оф.123, м. Чернігів, 14000;

про стягнення 752 899,46 грн;

за участю представників:

позивача: Комлик І.С., адвокат;

відповідача: не з`явився;

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЦ Профекс» звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Дочірнього підприємства «Лугове» про стягнення 752 899,46 грн заборгованості, а саме: 676 873,56 грн боргу, 39 419,09 грн інфляційних, 36 606,81 грн річних.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 01.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.03.2021 повідомлено сторін, що судове засідання, призначене на 01.04.2021 не відбудеться у зв`язку з перебуванням судді Ноувен М.П. у відпустці та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 14.04.2021.

У судовому засіданні 14.04.2021 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 27.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.04.2021 повідомлено сторін, що судове засідання, призначене на 27.04.2021 не відбудеться у зв`язку з перебуванням судді Ноувен М.П. у відпустці та призначено судове засідання на 13.05.2021.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в суді.

У судовому засіданні 13.05.2021 судом оголошена перерва до 15 год.00хв.

У зв`язку з неявкою представників сторін у судове засідання після оголошеної судом перерви, у нарадчій кімнаті судом підписано вступну та резолютивну частину рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Позиції учасників справи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням умов договору поставки № 31/03 від 31.03.2018.

Відповідач у встановлені судом строки відзиву на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався, за таких обставин, рішення приймається за наявними матеріалами справи, на підставі ч.2 ст.178 ГПК України.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Перелік обставин, які є предметом доказування. Перелік доказів.

Враховуючи предмет і підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі належать: наявність правових підстав для виникнення грошових зобов`язань у Відповідача перед Позивачем по суті спору, доведеність суми боргу та наявність правових підстав для застосування до Відповідача наслідків порушення грошових зобов`язань по суті спору.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано копії:

- договору поставки №31/03 від 31.03.2018,

- платіжних доручень,

- рахунків на оплату;

- банківських виписок;

- акта звіряння розрахунків,

- листа щодо сплати заборгованості,

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно правове обґрунтування.

31.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЦ Профекс» (далі - Покупець) та Дочірнім підприємством «Лугове» (далі - Постачальник) укладено договір поставки № 31/03 (далі Договір).

Відповідно до умов договору:

п. 1.1. Постачальник зобов`язується на умовах та в порядку, що визначені цим Договором, передати Покупцю Товар, а Покупець зобов`язується на умовах та в порядку, що визначені цим Договором оплатити та прийняти Товар.

п. 1.2. Під товаром, що є предметом купівлі- продажу за цим Договором розуміються кукурудза, насіння соняшника.

п. 1.3. Номенклатура, кількість та вартість товару вказується у Рахунках-фактурах.

п. 2.2. Товар поставляється згідно Рахунку фактури.

п. 3.1. Постачальник передає товар Покупцю на умовах «EXW склад Постачальника» протягом 365 робочих днів з моменту отримання Постачальником на свій рахунок оплати за товар.

п. 4.2. Покупець, на підставі цього Договору та відповідного рахунку фактури, перераховує на розрахунковий рахунок Постачальника попередню оплату у розмірі 100% від загальної суми вартості товару.

п. 6.2.У випадку відмови Покупця від отримання товару після здійснення Покупцем оплати за замовлений товар, повернення коштів на рахунок Покупця можливо лише за згодою Продавця.

п. 8.1. Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2019 року або до повного його виконання.

На виконання умов Договору Постачальником виставлялись рахунки № 2 від 22.05.2018 на суму 955 584,00 грн, № 3 від 23.05.2018 на суму 475 977,60 грн, № 4 від 01.06.2018 на суму 735 215,40 грн, № 5 від 01.06.2018 на суму 231 000,00 грн, № 6 від 08.06.2018 на суму 498 750,00 грн.

Відповідно до банківських виписок та платіжних доручень Покупцем здійснювалась попередня оплата на загальну суму 2 896 526,40 грн: 24.05.2018 на суму 477 792 грн, 25.05.2018 477 792,00 грн, 29.05.2018 475 977,00 грн, 06.06.2018 467 478,00 грн, 08.06.2018- 267 737,40 грн, 231 000 грн, 11.06.2018 441 000 грн та 57 750,00 грн.

Постачальник за період з 20.07.2018 по 19.04.2019 здійснив повернення попередньої оплати за Товар на загальну суму 2 219 653,44 грн.

Станом на день звернення позивача до суду відповідачем не здійснено повернення попередньої оплати на суму 676 872,96 грн.

За прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 39 419,09 грн інфляційних за період з травня 2019 року по січень 2021 року та 36 606,81 грн 3% річних за період з 19.04.2019 по 05.02.2021.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права у зв`язку з порушенням умов договору відповідачем.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

За своєю юридичною природою, укладений між сторонами договір є договором поставки.

Частинами 1,2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України).

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ст. 693 ЦК України).

Відповідно до ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання Договору на підставі виставлених відповідачем рахунків на оплату № 2 від 22.05.2018, № 3 від 23.05.2018, № 4 від 01.06.2018, № 5 від 01.06.2018, № 6 від 08.06.2018 позивачем здійснено попередню оплату в сумі 2 896 527 грн, що підтверджується платіжними дорученнями та виписками по рахунку (а.с.17-19, 29-31).

Крім того, в матеріалах справи наявні докази часткового повернення попередньої оплати в сумі 2 219 653,44 грн (виписки по рахунку, а.с.32-33,36-38).

Таким чином, відповідачем не здійснено повернення попередньої оплати на суму 676 873,56 грн

Позивач просить стягнути з відповідача 36 606,81 3% річних за період з 19.04.2019 по 05.02.2021 та 39 419,09 грн інфляційних втрат за період з травня 2019 по січень 2021, відповідно до наданих позивачем розрахунків (а.с.5,6).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи приписи ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У спірних правовідносинах у відповідача (постачальника) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки. У разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09 2020 року у справі за № 918/631/19.

З урахуванням умов Договору (п. 3.1.) строк поставки становить:

на суму 477 792 грн, сплачену 24.05.2018 до 24.05.2019,

на суму 477 792,00 грн, сплачену 25.05.2018 до 25.05.2019,

на суму 475 977,00 грн, сплачену 29.05.2018 до 29.05.2019,

на суму 467 478,00 грн, сплачену 06.06.2018 до 06.06.2019,

на суму 498 737,40 грн, сплачену 08.06.2018 до 08.06.2019,

на суму 498 750,00 грн, сплачену 11.06.2018 до 11.06.2019.

Як убачається з матеріалів справи, станом на 08.06.2019 відповідачем не повернуто позивачу 676 872,96 грн попередньої оплати.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази здійснення поставки товару на зазначену вище суму.

Отже, суд доходить висновку, що у відповідача виник обов`язок по поверненню суми попередньої оплати на наступний день, після закінчення визначеного договором строку на поставку товару. А саме: в сумі 178 123,56 грн з 09.06.2019, в сумі 498 750 грн з 11.06.2019.

За перерахунком суду сума 3% річних становить 33 687,51 грн за період з 09.06.2019 по 05.02.2021 (з урахуванням строків повернення передплати), сума інфляційних становить 42 248,69 грн за період з червня 2019 року по січень 2021 року.

Відповідно до ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

За таких обставин, задоволенню підлягають вимоги позивача по стягненню 39 419,09 грн інфляційних за період з червня 2019 року по січень 2021 року.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ОЦ Профекс підлягають частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 676 873,56 грн боргу, 39 419,09 грн інфляційних, 33 687,51 грн 3% річних.

В решті вимог в частині 2 919,30 грн 3% річних позов задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 11 249,55 грн.

В решті 43,79 грн грн судовий збір покладається на позивача.

Позивачем у позовній заяві заявлено про стягнення 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ч.1 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником ТОВ «ОЦ Профекс» у судовому засіданні 13.05.2021 повідомлено суд, що докази на підтвердження судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

За таких обставин, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу будуть вирішуватись судом після надходження відповідної заяви та доказів.

Керуючись ст.129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ОЦ Профекс, код 34795449 до Дочірнього підприємства «Лугове», код 37792325 про стягнення 752 899,46 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Лугове», вул. П.Гацька,26, с. Олбин, Козелецький р-н, Чернігівська обл., 17040, код 37792325 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЦ Профекс»,вул. Отто Шмідта, 16, м. Київ, 04107, код 34795449, 676 873,56 грн боргу, 33 687,51 грн 3% річних, 39 419,09 грн інфляційних, 11 250,78 грн судового збору.

3. В решті вимог по стягненню 2 919,30 грн 3% річних в позові відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 18.05.2021.

Суддя М.П. Ноувен