ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Справа № 906/1444/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 27.01.2021 у справі №906/1444/20 (суддя Тимошенко О.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Шаніна Василя Михайловича

до відповідача Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1"

про стягнення 75680 грн. 00 коп.

за участю представників сторін:

позивача- не з"явився

відповідача - Нестерук С.С.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.01.2021 у справі №906/1444/20 позов задоволено. Стягнуто з Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" () на користь Фізичної особи-підприємця Шаніна Василя Михайловича - 75680,00грн. боргу. Стягнуто з Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" () на користь Державного бюджету України (код за ЄДРПОУ -37976485 ; Банк отримувача- Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО - 899998; рахунок отримувача- UА3006797; Код класифікації доходів бюджету - 22030101) - 2102,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Колективне сільськогосподарське підприємство "Україна-Черняхів-1" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Житомирської області від 27.01.2021. Скасувати повністю рішення Господарського суду Житомирської області від 27.01.2021 і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову Фізичної особи-підприємця Шаніна Василя Михайловича до Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1". Витребувати у позивача оригінали письмових доказів (договори, акти), якими обґрунтовано його вимоги та здійснювати розгляд апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 27.01.2021 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи №906/1444/20.

Вважає рішення місцевого господарського суду незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ст. 236, 238 ГПК України тому підлягає скасуванню на підставі ст. 277 ГПК України з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення цього спору; справу розглянуто господарським судом за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання; неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права; недоведеність позивачем обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; нез`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що 27.01.2021 суд ухвалив оскаржуване рішення без урахування заперечень відповідача, викладених у відзиві на позов, що був поданий безпосередньо до суду 28.01.2021.

Також судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Вважає, що до спірних правовідносини не застосовуються положення статті 901 та 903 ЦК України, оскільки договори на проведення оцінки майна за своєю правовою природою не є договором про надання послуг, враховуючи норми Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Звертає увагу, що належним доказом виконання позивачем робіт з оцінки майна є звіт про оцінку майна (акт оцінки майна), тобто документ, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Тоді, як матеріали справи не містять звіту про оцінку майна.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2021 у справі №906/1444/20 апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 27.01.2021 у справі №906/1444/20 - залишено без руху. Зобов`язано скаржника протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме подати оригінал платіжного документа про сплату судового збору в розмірі 3153,00 грн.

Згідно ухвали апеляційного суду від 29.03.2021 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" на рішення Господарського суду Житомирської області від 27.01.2021, справу №906/1444/20 призначено до розгляду на "18" травня 2021 року об 15:30 год., оскільки скаржник усунув недоліки визначені в ухвалі суду від 05.03.2021 про залишення апеляційної скарги без руху і надав належні докази сплати судового збору у визначеному порядку та розмірі. Запропоновано позивачу - у строк до 11.05.2021 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів відповідачу.

Також роз`яснено сторонам по справі право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно з правилами статті 197 Господарського процесуального кодексу України. Таке клопотання (заява) може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Матеріалами справи стверджується, що ухвала суду від 29.03.2021 у справі №906/1444/20 була отримана учасниками справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень /а.с. 124-126/.

Фізична особа-підприємець Шанін Василь Михайлович не скористався правом визначеним ст. 263 ГПК України на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судове засідання 18.05.2021, яке за клопотанням Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" проводилось в режимі відеоконференції, з`явився представник відповідача, яка підтримала доводи апеляційної скарги та надала усні пояснення щодо суті спору. Представник скаржника в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання про витребування у Фізичної особи-підприємця Шаніна Василя Михайловича оригіналів письмових доказів (договори, акти), якими обґрунтовано позовні вимоги.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, стосовно дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Так, між фізичною особою-підприємцем Шаніним Василем Михайловичем (суб`єктом оціночної діяльності) та Колективним сільськогосподарським підприємством "Україна-Черняхів- 1" (Замовником) було укладено Договір №10-18/77 від 30.10.2018; Договір №10-18/78 від 30.10.2018; Договір №11-18/79 від 29.11.2018; Договір №02-19/08 від 20.02.2019; Договір №02- 19/09 від 25.02.2019; Договір №03-19/05 від 20.03.2019, за умовами яких суб`єкт оціночної діяльності за завданням Замовника надає послуги з оцінки майна Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1", а Замовник зобов`язується прийняти надані послуги з оцінки Об`єкта оцінки та оплатити їх.

Пунктами 5.1 вказаних договорів визначено вартість робіт з оцінки що відповідно становить 81000 грн.; 56000 грн.; 3600 грн.;12720 грн.; 6360 грн.; 1000 грн.

Згідно п.5.2 договорів, платник перераховує передоплату в розмірі 50% вартості оцінки протягом 10 днів з моменту підписання договорів.

Розділом 7 Договорів визначено, що після завершення робіт Суб`єкт оціночної діяльності передає замовнику звіт про незалежну оцінку Об`єкта, що оформлений в установленому порядку. Одночасно з передачею звіту Суб`єкт оціночної діяльності передає всю інформацію щодо об`єкта оцінки, та акт приймання-передачі робіт щодо незалежної оцінки.

Датою завершення робіт є дата підписання акта приймання-передавання робіт.

Договори №10-18/77 від 30.10.2018; №10-18/78 від 30.10.2018; №11-18/79 від 29.11.2018; №02-19/08 від 20.02.2019; №02- 19/09 від 25.02.2019; №03-19/05 від 20.03.2019 підписані сторонами, скріплені їх печатками, є чинні, в судовому порядку не розірвані та не визнані недійсними /а.с. 7-9, 13-15, 18-20, 22-24, 26-28,30-32/.

На виконання умов договорів позивач надав відповідачу послуги передбачені умовами Договорів, що підтверджується підписаними Актами приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг на загальну суму 160680,00грн., а саме:

Акт №10-18/77 від 29.11.2018 на загальну суму 81000,00 грн.;

Акт №11-18/79 від 11.12.2018 на загальну суму 3600,00 грн.;

Акт №10-18/78 від 20.12.2018 на загальну суму 56000,00 грн.;

Акт №02-19/08 від 28.02.2019 на загальну суму 12720 грн.;

Акт №02- 19/09 від 28.02.2019 на загальну суму 6360 грн.

Акт №03-19/05 від 28.03.2019 на загальну суму 1000 грн.

Підписавши Акти приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг сторони погодили, що ці Акти є підставою для кінцевих розрахунків /а.с. 12, 17, 21, 25, 29, 33/.

Відповідно до банківської виписки з рахунку ОСОБА_1 за період з 15.11.2018 по 13.03.2020 /а.с.34-41/ Колективне сільськогосподарське підприємство "Україна-Черняхів- 1" 15.11.2018 перерахувало позивачу 10000 грн. з призначенням платежу "оплата за надані послуги оцінки майна згідно акту виконаних робіт№10-18/77 від 01.11.2018";

29.11.2018 перерахувало позивачу 10000 грн. з призначенням платежу "оплата за надані послуги оцінки майна згідно акту виконаних робіт№10-18/77 від 01.11.2018";

14.12.2018 перерахувало позивачу 10000 грн. з призначенням платежу "оплата за надані послуги оцінки майна згідно акту виконаних робіт№10-18/77 від 01.11.2018";

03.01.2019 перерахувало позивачу 10000 грн. з призначенням платежу "оплата за надані послуги оцінки майна згідно акту виконаних робіт№10-18/77 від 01.11.2018";

05.02.2019 перерахувало позивачу 20000 грн. з призначенням платежу "оплата за надані послуги оцінки майна згідно акту виконаних робіт№10-18/77 від 01.11.2018";

07.03.2019 перерахувало позивачу 10000 грн. з призначенням платежу "оплата за надані послуги оцінки майна згідно акту виконаних робіт№10-18/77 від 01.11.2018";

09.04.2019 перерахувало позивачу 10000 грн. з призначенням платежу "оплата за надані послуги оцінки майна згідно акту виконаних робіт№10-18/77 від 01.11.2018";

13.03.2019 перерахувало позивачу 5000 грн. з призначенням платежу "оплата за надані послуги по незалежній оцінці майна згідно рахунку №8 від 13.03.2020 /а.с.34-41/.

Отже, відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг виконав частково в сумі 85000,00 грн. внаслідок чого існує заборгованість в сумі 75680,00 грн.

Господарський суд Житомирської області відповідно до оскаржуваного рішення задоволив позов, стягнув з Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" на користь Фізичної особи-підприємця Шаніна Василя Михайловича - 75680,00 грн. боргу і колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі. Істотними умовами договору на проведення оцінки майна є: зазначення майна, що підлягає оцінці; мета, з якою проводиться оцінка; вид вартості майна, що підлягає визначенню; дата оцінки; строк виконання робіт з оцінки майна; розмір і порядок оплати робіт; права та обов`язки сторін договору; умови забезпечення конфіденційності результатів оцінки, інформації, використаної під час її виконання; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; порядок вирішення спорів, які можуть виникнути під час проведення оцінки та прийняття замовником її результатів. Законодавством або за згодою сторін договору в ньому можуть бути передбачені інші істотні умови.

Розмір і порядок оплати робіт з оцінки майна визначаються за домовленістю сторін.

Матеріалами справи підтверджено, що між фізичною особою-підприємцем Шаніним Василем Михайловичем (суб`єктом оціночної діяльності) та Колективним сільськогосподарським підприємством "Україна-Черняхів- 1" (Замовником) було укладено Договір №10-18/77 від 30.10.2018; Договір №10-18/78 від 30.10.2018; Договір №11-18/79 від 29.11.2018; Договір №02-19/08 від 20.02.2019; Договір №02- 19/09 від 25.02.2019; Договір №03-19/05 від 20.03.2019, за умовами яких суб`єкт оціночної діяльності за завданням Замовника надає послуги з оцінки майна Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1", а Замовник зобов`язується прийняти надані послуги з оцінки Об`єкта оцінки та оплатити їх.

Колегія суддів враховує, що правочини (вищезазначені договори) є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом і договори не визнані судом недійсними.

Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

А тому, в межах доводів та вимог даної апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не вправі давати оцінку Договорам №10-18/77 від 30.10.2018; №10-18/78 від 30.10.2018; №11-18/79 від 29.11.2018; №02-19/08 від 20.02.2019; №02- 19/09 від 25.02.2019; №03-19/05 від 20.03.2019 на предмет їх дійсності.

Розділом 7 Договорів визначено, що датою завершення робіт є дата підписання акта приймання-передавання робіт.

Факт надання послуг підтверджується підписаними сторонами Актами приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг на загальну суму 160680,00 грн., при цьому, сторони погодили, що ці Акти є підставою для кінцевих розрахунків /а.с. 12, 17, 21, 25, 29, 33/.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника в апеляційній скарзі, що належним доказом виконання позивачем робіт з оцінки майна є звіт про оцінку майна (акт оцінки майна), а матеріали справи не містять звіту про оцінку майна, враховуючи, що сторони погодили, що саме Акти приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг є підставою для кінцевих розрахунків.

За виконані роботи по договорах відповідач розрахувався не у повному обсязі, що вбачається з наданої позивачем банківської виписки з рахунку ОСОБА_1 за період з 15.11.2018 по 13.03.2020 /а.с.34-41/. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем становить 75680 грн. 00 коп.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в сумі 75680,00 грн., та як наслідок задоволення позову.

В апеляційній скарзі апелянт доводить, що 27.01.2021 суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення без урахування заперечень відповідача, викладених у відзиві на позов, що був поданий безпосередньо до суду 28.01.2021. Таким чином, Господарський суд Житомирської області не встановив дійсних правовідносин сторін, не надав належної оцінки доказам, якими на думку скаржника недоведено позовних вимог.

Так, у відзиві на позовну заяву відповідач доводив про відсутність у нього документів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тому є необхідність, з метою встановлення достовірності поданих доказів, витребувати оригінали доказів. Зазначено також, що керівником підприємства Ромашко С.П. з перевищенням своїх повноважень укладено договори, які є підставою позову у справі.

Колегія суддів відхиляє такі доводи апеляційної скарги враховуючи при цьому, що ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.12.2020 було відкрито провадження у справі №906/1444/20 та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву 15 днів з дня вручення ухвали суду /а.с. 54/. Ухвала суду від 10.12.2020 була направлена підприємству 11.12.2020 та отримана 16.12.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення наявним в матеріалах справи /а.с. 71/.

11.01.2021 до суду першої інстанції надійшли клопотання представника Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" про залишення позовної заяви без руху, про продовження процесуального строку для подання відзиву на позов, про розгляд справи з повідомленням сторін /а.с. 55, 60-61, 64-65, 69-70/.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.01.2021 суд задоволив клопотання та продовжив строк для подання відзиву на позов до 19.01.2021, відмовив в задоволенні клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та про залишення позовної заяви без руху /а.с. 72/. Ухвала суду від 12.01.2021 була направлена 13.01.2021 та 15.01.2021 вручена підприємству /а.с. 73/.

Ухвалюючи 27.01.2021 рішення у даній справі, суд зазначив, що відповідач не скористався своїм правом надати відзив.

Разом з тим, 28.01.2021 Колективне сільськогосподарське підприємство "Україна-Черняхів-1" подало суду відзив в якому просило враховуючи необхідність дослідження в судовому засіданні оригіналів письмових доказів, копії яких були надані позивачем та з огляду на заперечення відповідача, відповідно до ст. 251 ГПК України здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.12.2020 було встановлено відповідачу строк для подачі відзиву 15 днів з дня вручення ухвали суду /а.с. 54/ і ухвалою від 12.01.2021 суд продовжив строк для подання відзиву на позов до 19.01.2021. Ухвала суду від 12.01.2021 була направлена 13.01.2021 стороні та оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень і 15.01.2021 вручена підприємству /а.с. 73/.

Крім того, суд зазначає, що сторони є зацікавленими особами і враховуючи принцип диспозитивності, не позбавлені можливості вільно користуватись своїми процесуальними правами та отримувати інформацію, пов`язану із розглядом судом справи, що оприлюднюється відповідно до вимог Закону України "Про доступ до судових рішень" та є у вільному доступі. Відповідач не був позбавлений права вільно користуватись своїми процесуальними правами та одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Також колегія суддів враховує, що господарський процес є різновидом юридичної діяльності, яку регулюють норми господарського процесуального права, тобто встановлена нормами процесуального права форма діяльності господарських судів, яка спрямована на захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів суб`єктів господарювання.

Предметом господарського процесу як форми діяльності суду є господарські спори або інші справи віднесені до компетенції господарських судів Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами. Установлений нормами господарського процесуального права порядок порушення процесу, підготовки справи до розгляду, розгляду й вирішення справ, оскарження і перегляду рішень господарського суду, а також виконання рішень господарського суду є процесуальною формою.

В господарському процесі суд, сторони, інші учасники можуть здійснювати ті дії, які передбачені господарськими процесуальними нормами. Роль і значення процесуальної форми полягає в тому, щоби забезпечити захист існуючих прав суб`єктів господарювання та гарантувати винесення законних і обґрунтованих рішень. Господарський процес являє собою єдність процесуальних прав і обов`язків господарського суду, сторін та інших учасників процесу.

Процесуальна форма є нормативно встановленим порядком здійснення правосуддя.

Здійснення процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків повинно відбуватися згідно з порядком, встановленим господарським процесуальним законодавством.

Таким чином, Господарський суд Житомирської області вчинив всі необхідні дії для надання можливості стороні скористатись правом на подання відзиву на позов і з урахуванням нормативно встановленого порядку ухвалив рішення у справі без врахування поданого підприємством відзиву.

Враховано також, що за приписами ч.4 ст.74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 91 ГПК України якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Оскільки у суду першої інстанції не було підстав для сумніву у відповідності поданих копій доказів оригіналам, а відповідач у встановлений судом строк не заявив про свої сумніви, у суду першої інстанції не було підстав вважати подані позивачем докази неналежними.

З урахуванням викладеного колегія суддів відхиляє доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення цього спору.

Колегія суддів за результатом розгляду клопотання в судовому засіданні 18.05.2021 вирішила відмовити у витребуванні в Фізичної особи-підприємця Шаніна Василя Михайловича оригіналів письмових доказів (договори, акти) враховуючи, що відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Як зазначено вище, відзив на позов був поданий з пропуском встановленого судом строку і місцевий господарський суд прийняв рішення у даній справі без його врахування. Тоді, як докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В даному випадку колегія суддів не може прийняти докази, які не були подані до суду першої інстанції, враховуючи в т.ч., що відповідач не надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді скарги судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 27.01.2021 у справі №906/1444/20 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "21" травня 2021 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Грязнов В.В.