ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" травня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1193/21

Суддя Господарського суду Одеської області Гута С.Ф., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову від 21.05.2021р. за вх.№2-665/21 по справі №916/1193/21

За позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Садівничого кооперативу "МІКРОН-2"

про визнання недійсним рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

28.04.2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 1234/21) до відповідача - Садівничого кооперативу «МІКРОН-2» про визнання недійсним рішення загальних зборів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.05.2021р. було відкрито провадження по справі №916/1193/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Загальні збори членів СК «МІКРОН-2», що відбулися 14.09.2019 та на яких було прийнято рішення, зокрема, звільнити з посади голови Правління ОСОБА_2 та обрати головою Правління Мороз Оксану Дмитрівну , оформлене протоколом № 1 Загальних зборів членів СК «МІКРОН-2» від 14.09.2019, було проведено з порушенням порядку скликання Загальних зборів та відсутністю кворуму членів СК «МІКРОН-2» на Загальних зборах 14.09.2019.

Також, позивач наголошує на тому, що з оголошення голови правління СК «Мікрон-2» стало відомо, що 29.05.2021 о 15:40 год. відбудуться Загальні збори членів СК «МІКРОН-2», на яких будуть вирішуватись питання, зокрема, про затвердження нової редакції Статуту СК «МІКРОН- 2» та прийняття та виключення зі складу членів СК «МІКРОН-2».

21.05.2021р. за вх.№2-665/21 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд: заборонити Садівничому кооперативу «Мікрон-2» (ІКІОО: 22497739) приймати рішення стосовно затвердження нового Статуту СК «Мікрон-2» та заборонити приймати та виключати зі складу членів СК «Мікрон-2» до набрання законної сили судового рішення у справі №916/1193/21 за позовом ОСОБА_1 до Садівничого кооперативу «Мікрон-2» про визнання недійсним рішення загальних зборів та заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації рішення про затвердження нового Статуту СК «Мікрон-2» та рішення про приймання та виключення зі складу членів Садівничого кооперативу «Мікрон-2» (ІКІОО: 22497739).

В обґрунтування заявленого позивач зазначає, що загальні збори членів СК «МІКРОН-2» 29.05.2021 о 15:40 год., на яких відбудеться, зокрема, затвердження нової редакції Статуту СК «МІКРОН-2» та прийняття та виключення зі складу членів СК «МІКРОН-2», порушить порядок скликання та проведення, адже дані збори скликаються та будуть проводитись нелегітимним правлінням СК «МІКРОН-2», оскільки рішення про його обрання скасовано в судовому порядку, оскільки в Господарському суді Одеської області членом СК «МІКРОН-2» ОСОБА_4 оскаржувалось рішення Загальних зборів СК «МІКРОН-2», оформлене протоколом Загальних зборів членів СК «МІКРОН-2» №2 від 18.05.2019 (справа № 916/2634/20).

Таким чином, склад правління СК «МІКРОН-2», яким скликаються Загальні збори, є неповноважним. Тому, невжиття відповідних заходів забезпечення позову у разі прийняття рішення судом про визнання недійсним рішення Загальних зборів членів СК «МІКРОН-2», оформлене протоколом № 1 Загальних зборів членів СК «МІКРОН-2» від 14.09.2019, яке оскаржується заявником, не забезпечить ефективного відновлення порушених прав, оскільки може мати наслідком подальше оскарження, зокрема, рішень прийнятих новим складом правління, утвореного згідно з рішенням від 18.05.2019 та скасування реєстраційних дій, проведених на підставі такого рішення.

Також заявник звертає увагу суду на те, що загальні збори членів СК «МІКРОН-2» 29.05.2021 о 15:40 год., на яких відбудеться, зокрема, затвердження нової редакції Статуту СК «МІКРОН-2» та прийняття та виключення зі складу членів СК «МІКРОН-2». порушить порядок скликання, адже дані збори скликаються та мають проводитись на основі Статуту СК «МІКРОН-2» від 06.10.2018, рішення щодо затвердження якого (в новій редакції) скасовано в іншому судовому процесі, а саме: ОСОБА_1 , як член СК «МІКРОН-2» звертався до Господарського суду Одеської області з позовом до СК «МІКРОН-2» про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформлене протоколом № 1 Загальних зборів членів СК «МІКРОН-2» від 06.10.2018, відповідно до якого було вирішено, зокрема, відкликати з посади голови Правління ОСОБА_3. з 06.10.2018 та обрати головою Правління ОСОБА_2 з 07.10.2018., внести зміни до статуту СК «МІКРОН-2» від 07.05.2017 та прийняти його в новій редакції (справа № 916/2541/20).

Отже, так як рішення, прийняте на Загальних зборах членів СК «МІКРОН-2» було скасовано, то, відповідно, Статут СК «МІКРОН-2» в новій редакції від 06.10.2018, що був затверджений на вказаних зборах - недійсний, у зв`язку з чим, у випадку невжиття заходів забезпечення позову, проведення Загальних зборів членів СК «МІКРОН-2» 29.05.2021 о 15:40 год., на яких відбудеться, зокрема, затвердження нової редакції Статуту СК «МІКРОН-2» та прийняття та виключення зі складу членів СК «МІКРОН-2», порушить порядок скликання Загальних зборів членів СК «МІКРОН-2».

На думку заявника, вжиття заявлених заходів забезпечення позову спрямоване виключно на збереження існуючого становища до прийняття рішення у справі, зупинення носить тимчасовий характер та спрямоване виключно на ефективний захист порушених прав та інтересів заявників у випадку задоволення позову.

Також заявник посилається на позицію Верховного Суду, яким постановою від 16.10.2020 по справі № 924/710/20 залишив в силі рішення судів попередніх інстанцій щодо часткового задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчинення відповідачем певних дій, зазначивши при цьому, що «судові рішення в частині задоволення заяви мотивовані тим, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову призведе до утруднення виконання потенційного рішення суду в справі за позовом заявника до відповідача про визнання недійним рішення загальних зборів учасників від 06.05.2020 р., оскільки може мати наслідком подальше оскарження рішення загальних зборів від 25.06.2020 р., вчинених на його виконання реєстраційних дій, а також всіх потенційних рішень загальних зборів, прийнятих учасниками з урахуванням змінених розмірів часток.

Водночас, відповідне вжиття заходів забезпечення позову не матиме негативних наслідків для відповідача, адже у випадку правомірності прийняття останнім рішення від 06.05.2020р. відповідач не позбавлений буде можливості закінчити процедуру збільшення статутного капіталу після вирішення судового спору.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються пред мета спору».

Отже, враховуючи таку позицію суду, можна зробити висновок, що у наявному спорі теж є доцільним застосувати заходи забезпечення позову, так як відповідне вжиття заходів забезпечення позову не матиме негативних наслідків для відповідача, адже у випадку відмови у задоволенні позову про визнання недійсним рішення Загальних зборів членів, оформленого протоколом № 1 Загальних зборів членів СК «МІКРОН-2» від 14.09.2019 відповідач не буде позбавлений можливості скликати Загальні збори повноважним (законним) складом правління та затвердити Статут в новій редакції.

Положення ч.2 ст.136 ГПК України передбачають, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 4 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно п.п.3, 4, 6 ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

За положеннями ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як роз`яснено у п.3 Постанови Пленуму ВГСУ №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Так, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Отже, за умови проведення відповідачем вище вказаних дій є достатньо обґрунтованим припущення позивача про імовірність утруднення виконання рішення суду в подальшому.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, зокрема, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" (п. 77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (п. 43, Заява № 60750/00) наголосив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97 р., Reports of Judgments and Decisions 1997-II, с. 510, п. 40).

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Задовольнити заяву ОСОБА_1 від 21.05.2021р. за вх.№2-665/21 про забезпечення позову.

2.Заборонити Садівничому кооперативу «Мікрон-2» (ІКІОО: 22497739) приймати рішення стосовно затвердження нового Статуту СК «Мікрон-2» та заборонити приймати та виключати зі складу членів СК «Мікрон-2» до набрання законної сили судового рішення у справі №916/1193/21 за позовом ОСОБА_1 до Садівничого кооперативу «Мікрон-2» про визнання недійсним рішення загальних зборів.

3.Заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації рішення про затвердження нового Статуту СК «Мікрон-2» та рішення про приймання та виключення зі складу членів Садівничого кооперативу «Мікрон-2» (ІКІОО: 22497739).

Стягувачем за даною ухвалою є: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 )

Боржником за даною ухвалою є: Садівничий кооператив «Мікрон-2» (67630, Одеська область, Біляївський район, с. Чоботарівка, вул. Сонячна; код 22497739)

У відповідності до ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 24 травня 2021 р. та згідно ч.8 ст.140, ч.9 ст.141, ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення. Згідно ч.8 ст.140 ГПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання у строки, визначені ст.12 Закону України „Про виконавче провадження".

Суддя Гут Сергій Федорович