ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" травня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/722/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

за позовом: Виробничо-сервісної фірми "Гідрогеосервіс" в вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65069, Одеська область, місто Одеса, вул. Академіка Заболотного, буд. 45, кв.2)

до відповідача: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19)

про стягнення 119 102,24 грн

Історія справи.

1. Зміст позовних вимог Виробничо-сервісної фірми "Гідрогеосервіс" в вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.

18.03.2021 Виробничо-сервісна фірма "Гідрогеосервіс" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", в якій просить суд стягнути відповідача суму основної заборгованості у розмірі 98 803,89 грн, суму пені у розмірі 10 162 грн, інфляційні збитки у сумі 6 531,90 грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 3 604,45 грн, а також судові витрати.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/722/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 22.03.2021 була надіслана сторонами на визначені у позовній заяві адреси та отримана останніми.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

12.04.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.81-82).

22.04.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.89-90).

У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи ВСФ "Гідрогеосервіс" у вигляді ТОВ.

Між сторонами укладено договір на виконання робіт №ОД/БМЕС-14-116-НЮ від 11.03.2014, на виконання прийнятих зобов`язань за яким позивачем в 2019-2020 роках було надано відповідачу обумовлені договором послуги, та сторонами кожного місяця були складені та підписані акти приймання виконаних робіт.

Відповідачем оплата за виконані роботи була проведена несвоєчасно та не у повному обсязі.

Відповідачем були проведені платежі за актами №1 за січень 2019 року, №3 за березень 2019 року, №12 за грудень 2019 року, №2 за лютий 2020 року, №4 за квітень 2020 року, №6 за червень 2020 року, №9 за вересень 2020 року. Крім того відповідачем також було сплачено за актом №10 від 16.09.2020 суму 10 978,21 грн та за актом №11 від 01.11.2020 суму 43 912,84 грн.

Оскільки останнім підписаним між сторонами актом приймання виконаних робіт був акт №9 за вересень 2020 року, та жодних робіт та актів з того часу виконано та підписано сторонами не було, сплачені відповідачем грошові кошти за актами 10 та 11 були зараховані у погашення заборгованості за актами 2020 року №№8,7,5,3.

Згідно підписаних між сторонами актів звірки взаємних розрахунків за період 2019 рік сума заборгованості відповідача становить 109 782,10 грн та за період 2020 рік сума заборгованості становить 98 803,89 грн.

Здійснена відповідачем оплата від 23.02.2021 на суму 10 978,21 грн за актом №1 від 20.01.2021, який сторонами не складався та не підписувався, а роботи за таким актом не виконувались, не може бути врахована у господарській діяльності ВСФ "Гідрогеосервіс" у вигляді ТОВ.

Оплата відповідачем сум за актами виконаних робіт свідчить про визнання останнім свого боргу, а отже в силу положень ст.264 ЦК України, строк позовної давності було перервано.

3.2. Доводи АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця".

Сума основного боргу підлягає зменшенню з 98 803,89 грн до 87 825,68 грн у зв`язку із оплатою відповідачем згідно платіжного доручення №3459921 від 23.02.2021 грошових коштів у сумі 10 978,21 грн.

До вимог про стягнення пені по актам №2 (лютий 2019), №4 (квітень 2019), №5 (травень 2019), №7 (липень 2019), №8 (серпень 2019) підлягає застосуванню строк позовної давності, який відповідно положень ст.258 ЦК України становить 1 рік.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

11.03.2014 між Одеською залізницею (замовник) та Виробничо-сервісною фірмою "Гідрогеосервіс" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (виконавець) було укладено договір (на виконання робіт) №БМЕС-14-116НЮ (а.с.6-8), відповідно до умов якого виконавець зобов`язався виконувати, за завданням замовника, на свій ризик і відповідно до умов цього договору, щомісячні роботи зі стаціонарних режимних спостережень за кількістю видобутку та якісним складом підземних вод на водозаборах Котовського БМЕУ-2 Одеської залізниці (ділянка водозабору Залізнична КЕЧ) та здати результат робіт замовнику. Результатом робіт по даному договору є надання виконавцем замовнику річного звіту у трьох екземплярах щодо проведених гідрогеологічних спостережень за поточний рік.

03.12.2015 сторонами була укладена додаткова угода про внесення змін щодо відомостей про замовника, яким визначено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публчічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

За умовами п.п.1.2., 1.3. договору виконавець виконує роботи за рахунок власних сил та засобів. Види та обсяги виконання робіт, передбачених п.1.1 цього договору, визначаються кошторисною документацією. Замовник зобов`язаний прийняти результат робіт і оплатити його.

Відповідно до п. 3.1. договору щомісячні вартість і витрати по виконанню виконавцем робіт складають 10 978,21 грн і визначаються на підставі кошторисної документації, ка включає всі витрати виконавця та його винагороду за виконання робіт.

Згідно п.4.1. договору замовник здійснює оплату виконаних робіт у плині 120 банківських днів після підписання акту виконаних робіт.

Вид розрахунку - безготівковий, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідній стороні. За згодою сторін, розрахунки можуть бути здійснені іншими способами, не забороненими законодавством (п.4.2. договору).

Роботи за договором, відповідно до п. 5.1., виконуються виконавцем з моменту підписання договору до закінчення його дії. Періодичність виконання робіт становить 3 рази на місяць кожного 3,13,23 числа місяця.

Пунктами 6.1. та 6.3. договору сторони погодили, що після закінчення виконання робіт виконавець зобов`язаний письмово повідомити замовника про готовність до здачі результату робіт.

Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за місцем виконання робіт, протягом 5 днів з моменту отримання повідомлення замовником про готовність до здачі результату робіт, але не пізніше 30 числа кожного місяця. З боку замовника акти виконаних робіт підписуються уповноваженими особами Котовського БМЕУ-2 Одеської залізниці.

Відповідно до п.7.6. договору за прострочення оплати за виконані роботи замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Цей договір складений у 2 екземплярах, що мають однакову юридичну силу (по одному для кожної із сторін), набирає чинність з моменту підписання та діє до закінчення дії спеціального дозволу на користування надрами - 25.07.2032.

Під час дії договору, в 2019-2020 роках позивачем було виконано обумовлені договором роботи, а відповідачем прийнято такі роботи, у підтвердження чого сторонами у 2019 році було складено та підписано дванадцять актів приймання виконаних робіт (по одному акту кожного місяця) (а.с.10-21), а у 2020 році дев`ять актів приймання виконаних робіт (по одному акту кожного місяця) (а.с.22-30). Загальна сума наданих робіт становить 230 542,41 грн.

Як вказує позивач, відповідачем оплата за виконані роботи була проведена несвоєчасно та не в повному обсязі, з огляду на що після вересня 2020 року ВСФ "Гідрогеосервіс" в вигляді ТОВ тимчасово було припинено виконання робіт.

У підтвердження часткової оплати відповідачем робіт позивачем надано суду виписки по рахункам (а.с.31-42), які свідчать про оплату відповідачем у 2019-2020 роках 131738,52 грн.

Враховуючи інформацію, як була вказана відповідачем у призначенні платежу, відповідні платежі були здійснені в рахунок оплати наданих робіт за актами №1 за січень 2019, №3 за березень 2019, №12 за грудень 2019, №2 за лютий 2020, №4 за квітень 2020, №6 за червень 2020, №9 за вересень 2020.

Крім того два платежі на суми 10 978,21 грн та 43 912,84 грн відповідачем згідно призначення платежу були сплачені в рахунок оплати робіт за актами №10 від 16.09.2020 та №11 від 01.11.2020.

В той же час, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначив, що, враховуючи припинення виконання ним робіт, внаслідок порушення відповідачем прийнятих за договором зобов`язань, після вересня 2020 року жодних актів між сторонами складено та підписано не було.

Оскільки акт №10 та №11 у 2020 році між сторонами складено та підписано не було, позивачем грошові кошти у сумі 43 912,84 грн було віднесено на оплату робіт за актами №№3, 5, 7, 8 за 2020 рік.

Щодо грошових коштів у сумі 10 978,21 грн сплачених відповідачем 23.11.2020 із зазначенням у призначенні платежу - акту №10 від 16.09.2020, судом встановлено, що фактично такі кошти були враховані позивачем в рахунок оплати наданих послуг за актом №6 за червень 2019, оскільки саме по зазначеному акту позивачем не здійснено нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

В матеріалах справи також наявні підписані та скріплені печатками сторін акти звірки за 2019 (а.с.43), згідно якого заборгованість відповідача становить 109 782,10 грн, та за 2020 (а.с.44), згідно якого станом на 30.11.2020 заборгованість відповідача становить 98 803,89 грн.

Відповідачем у підтвердження часткової оплати було надано суду платіжне доручення №3459921 від 23.02.2021 на суму 10 978,21 грн, у призначенні платежу зазначено: за стаціонарні роботи гідрог.спостер.зг.дог.№ОД/БМЕС-14-116НЮ від 11.03.2014 акт №1 від 20.01.2021.

4. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Із змісту укладеного сторонами договору, вбачається що за своєю правовою природою такий договір є змішаним договором, який містить умови як договору підряду, так і договору надання послуг.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Так, звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати виконаних робіт, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у сумі 98 803,89 грн.

Відповідач фактично проти наявності заборгованості не заперечує, водночас зазначає, що сума такої заборгованості є меншою, ніж заявлено позивачем до стягнення, з урахуванням часткової оплати 23.02.2021 суми у розмірі 10 978,21 грн.

Водночас позивач вказує на неможливість зарахування такої суми в якості погашення заборгованості, оскільки фактично відповідні кошти сплачені відповідачем безпідставно з огляду на те, що акт, вказаний в призначенні платежу, між сторонами ніколи не складався та не підписувався.

Суд з такими твердженнями позивача не погоджується, та вважає за можливе віднести сплачену відповідачем 23.02.2021 суму у розмірі 10 978,21 грн в рахунок погашення заборгованості за договором №ОД/БМЕС-14-116НЮ, яка виникла раніше, а саме за актом №2 за лютий 2019 року, оскільки саме означений договір було зазначено відповідачем у призначенні платежу, при цьому доказів існування інших договірних правовідносин між сторонами матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи також і доказів повернення позивачем відповідачу сплачених за платіжним дорученням №3459921 від 23.02.2021 грошових коштів.

Судом не приймаються до уваги твердження відповідача щодо неможливості віднесення такої суми в рахунок погашення заборгованості за договором з огляду на те, що означений в призначенні платежу акт між сторонами не складався, а роботи не виконувались, оскільки платежі відповідача від 23.11.2020, в яких в призначенні платежу також було вказано неіснуючі акти, позивачем було направлено на погашення раніше виниклої заборгованості по іншим актам.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 87 927,68 грн, відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи та відповідачем не заперечується, позовні вимоги позивача про стягнення суми основного боргу підлягають частковому задоволенню у сумі 87 825,68 грн, в іншій частині у задоволенні вимог позивача слід відмовити з огляду на те, що сума у розмірі 10 978,21 грн відповідачем була сплачена до моменту звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 10 162 грн, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вже було зазначено судом, відповідальність за невиконання чи несвоєчасне виконання зобов`язання з оплати виконаних позивачем робіт у вигляді пені сторонами було погоджено п.7.6. договору.

Враховуючи наведене, з урахування встановлення судом порушення відповідачем прийнятих на себе за договором зобов`язань з оплати, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за порушення грошового зобов`язання є обґрунтованими.

Як вбачається з доданого позивачем до позовної заяви розрахунку пені, фактично позивачем нараховано пеню по наступним актам: акт №2 за лютий 2019 року, акт №4 за квітень 2019 року, акт №5 за травень 2019 року, акт №7 за липень 2019 року, акт №8 за серпень 2019 року, акт №9 за вересень 2019 року, акт №10 за жовтень 2019 року, акт №11 за листопад 2019 року, акт №1 за січень 2020 року.

Відповідач, в свою чергу, заперечуючи проти позову, заявив клопотання про застосування строку позовної давності по розрахункам пені за актами №№2,4,5,7,8 за 2019 рік, розглянувши яке суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч.1 ст. 258 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, якщо господарська санкція нараховується за кожен день прострочення на відповідну суму, то позовна давність до вимог про її застосування обчислюється окремо за кожний день прострочення. Право на подання позову про стягнення такої санкції виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже, з огляду на вказане, позовна давність спливає через рік від дня, за який нараховано санкцію.

Враховуючи зазначене, суд вказує про сплив позовної давності по акту №2 за лютий 2019 року, та частковий сплив позовної давності по актам №№4, 5, 7, 8 за 2019 рік.

Щодо доводів позивача стосовно переривання строку позовної давності, суд вказує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позивач помилково вважає, що оплата відповідачем сум за актами виконаних робіт, які проведені після виконання прийнятих робіт згідно актів №№2, 4, 5, 7, 8, свідчить про визнання останнім свого боргу, що перериває строк позовної давності також по штрафним санкціям.

Визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами. Вказана позиція цілком підтримується усталеною судовою практикою та відображена, зокрема, у пункті 4.4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 N 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів".

Жодних доказів, підтверджуючих визнання відповідачем обов`язку зі сплати саме пені, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені по акту №2 за лютий 2019 року у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

При перевірці доданих позивачем до позовної заяви розрахунків пені по іншим актам, судом було встановлено їх часткову помилковість з огляду на невірне визначення початкової дати нарахування пені по акту №11 за листопад 2019 року, що пов`язано скоріш за все з невірним визначенням кінцевої дати оплати робіт. Крім того, по актам №4 за квітень 2019 року, №5 за травень 2019 року, №7 за липень 2019 року, №10 за жовтень 2019 року, №1 за січень 2020 року, позивачем невірно визначено кінцеву дату нарахування пені, що пов`язано також з невірним визначенням початкової дати нарахування штрафних санкцій.

Враховуючи наведене у сукупності, судом за допомогою системи "Ліга закон" було зроблено власний розрахунок пені з урахуванням заяви про застосування строку позовної давності.

Розрахунок пені по акту №4 за квітень 2019 року (період нарахування без врахування позовної давності - 23.10.2019-23.04.2020).

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1097818.03.2020 - 23.04.2020 3710.0000 %0.055 %221.96

Розрахунок пені по акту №5 за травень 2019 року (період нарахування без врахування позовної давності - 21.11.2019-21.05.2020).

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1097818.03.2020 - 23.04.20203710.0000 %0.055 %*221.96
1097824.04.2020 - 21.05.2020288.0000 %0.044 %*134.38

Розрахунок пені по акту №7 за липень 2019 року (період нарахування без врахування позовної давності - 22.01.2020-22.07.2020).

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1097818.03.2020 - 23.04.20203710.0000 %0.055 %*221.96
1097824.04.2020 - 11.06.2020498.0000 %0.044 %*235.16
1097812.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %0.033 %*147.57

Розрахунок пені по акту №8 за серпень 2019 року (період нарахування без врахування позовної давності - 21.02.2020-21.08.2020).

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1097818.03.2020 - 23.04.20203710.0000 %0.055 %*221.96
1097824.04.2020 - 11.06.2020498.0000 %0.044 %*235.16
1097812.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %0.033 %*147.57
1097823.07.2020 - 21.08.2020306.0000 %0.033 %*107.98

Розрахунок пені по акту №9 за вересень 2019 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1097824.03.2020 - 23.04.20203110.0000 %0.055 %*185.97
1097824.04.2020 - 11.06.2020498.0000 %0.044 %*235.16
1097812.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %0.033 %*147.57
1097823.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %0.033 %*154.77
1097804.09.2020 - 24.09.2020216.0000 %0.033 %*75.59

Розрахунок пені по акту №10 за жовтень 2019 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1097824.04.2020 - 11.06.2020498.0000 %0.044 %*235.16
1097812.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %0.033 %*147.57
1097823.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %0.033 %*154.77
1097804.09.2020 - 23.10.2020506.0000 %0.033 %*179.97

Розрахунок пені по акту №11 за листопад 2019 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1097828.05.2020 - 11.06.2020158.0000 %0.044 %*71.99
1097812.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %0.033 %*147.57
1097823.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %0.033 %*154.77
1097804.09.2020 - 22.10.2020496.0000 %0.033 %*176.37
1097823.10.2020 - 27.11.2020366.0000 %0.033 %*129.58

Розрахунок пені по акту №1 за січень 2020 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1097828.07.2020 - 03.09.2020386.0000 %0.033 %*136.78
1097804.09.2020 - 22.10.2020496.0000 %0.033 %*176.37
1097823.10.2020 - 10.12.2020496.0000 %0.033 %*176.37
1097811.12.2020 - 21.01.2021426.0000 %0.033 %*151.17
1097822.01.2021 - 24.01.202136.0000 %0.033 %*10.83

При цьому суд також зазначає, що заявлена позивачем до стягнення сума пені була розрахована останнім шляхом складання сум пені, нарахованих по 9 актам, розрахунки щодо яких містяться в матеріалах справи, а також суми у розмірі 1145,79 грн, розрахунок щодо якої в матеріалах справи відсутній.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню у сумі 4 743,99 грн.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 3 604,45 грн та інфляційних втрат у сумі 6 531,90 грн, суд вказує наступне.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці розрахунків 3% річних та інфляційних втрат (а.с.53-70), судом було встановлено їх часткову помилковість з огляду на невірне визначення початкової дати нарахування 3% річних по акту №11 за листопад 2019 року.

З огляду на зазначене, судом, враховуючи також висновки щодо погашення заборгованості за актом №2 за лютий 2019 року 23.02.2021, за допомогою системи "Ліга-закон" було зроблено власні розрахунки 3% річних та інфляційних втрат.

Розрахунок 3% річних по акту №2 за лютий 2019 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1097828.08.2019 - 22.02.20215453 %490.85

Розрахунок 3% річних по акту №4 за квітень 2019 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1097824.10.2019 - 10.03.20215043 %453.86

Розрахунок 3% річних по акту №5 за травень 2019 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1097822.11.2019 - 10.03.20214753 %427.69

Розрахунок 3% річних по акту №7 за липень 2019 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1097823.01.2020 - 10.03.20214133 %371.80

Розрахунок 3% річних по акту №8 за серпень 2019 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1097821.02.2020 - 10.03.20213843 %345.71

Розрахунок 3% річних по акту №9 за вересень 2019 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1097824.03.2020 - 10.03.20213523 %316.91

Розрахунок 3% річних по акту №10 за жовтень 2019 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1097824.04.2020 - 10.03.20213213 %289.02

Розрахунок 3% річних по акту №11 за листопад 2019 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1097828.05.2020 - 10.03.20212873 %258.42

Розрахунок 3% річних по акту №1 за січень 2020 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1097828.07.2020 - 10.03.20212263 %203.53

Таким чином загальна сума 3% річних становить 3 157,79 грн, з огляду на що вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Розрахунок інфляційних втрат зроблено судом в межах заявленого позивачем періоду по січень 2021 року.

Розрахунок інфляційних втрат по акту №2 за лютий 2019 року.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
28.08.2019 - 31.01..077850.0711828.07

Розрахунок інфляційних втрат по акту №4 за квітень 2019 року.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
24.10.2019 - 31.01..063686.2011664.20

Розрахунок інфляційних втрат по акту №5 за травень 2019 року.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
22.11.2019 - 31.01..061674.5411652.54

Розрахунок інфляційних втрат по акту №7 за липень 2019 року.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
23.01.2020 - 31.01..061674.5911652.59

Розрахунок інфляційних втрат по акту №8 за серпень 2019 року.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
21.02.2020 - 31.01..065709.6511687.65

Розрахунок інфляційних втрат по акту №9 за вересень 2019 року.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
24.03.2020 - 31.01..056616.9011594.90

Розрахунок інфляційних втрат по акту №10 за жовтень 2019 року.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
24.04.2020 - 31.01..048524.8711502.87

Розрахунок інфляційних втрат по акту №11 за листопад 2019 року.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
28.05.2020 - 31.01..045490.4711468.47

Розрахунок інфляційних втрат по акту №1 за січень 2020 року.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
28.07.2020 - 31.01..049536.6611514.66

Таким чином, загальна сума інфляційних втрат становить 5 763,95 грн, з огляду на що вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Часткове задоволення позовних вимог в цій частині викликано також тим, що в матеріалах справи відсутній розрахунок 3% річних у сумі 404,23 грн та інфляційних втрат у сумі 698,20 грн, які були враховані позивачем під час підсумку загальної суми нарахованих 3% річних та інфляційних втрат.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ) на користь Виробничо-сервісної фірми "Гідрогеосервіс" в вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65069, Одеська область, місто Одеса, вул. Академіка Заболотного, буд. 45, кв.2, ) суму основної заборгованості у розмірі 87 825 /вісімдесят сім тисяч вісімсот двадцять п`ять/ грн 68 коп., пеню у сумі 4 743 /чотири тисячі сімсот сорок три/ грн 99 коп., 3% річних у сумі 3 157 /три тисячі сто п`ятдесят сім/ грн 79 коп., інфляційні втрати у сумі 5 763 /п`ять тисяч сімсот шістдесят три/ грн 95 коп., судовий збір у сумі 1 934 /одна тисяча дев`ятсот тридцять чотири/ грн 35 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 24 травня 2021 р.

Суддя Ю.М. Щавинська