УХВАЛА

м. Київ

17.05.2021Справа № 910/16098/20

За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Українські бізнес комунікації»
пророзстрочення виконання рішення
у справі№910/16098/20
за позовомКомунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Українські бізнес комунікації»
простягнення 292 842,16 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
від позивача:Алмаз В.В.
від відповідача (заявника):не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські бізнес комунікації» про стягнення 292 842,16 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.01.2021 у справі № 910/16098/20 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські бізнес комунікації» на користь Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» штраф у розмір 292 842,16 грн. та судовий збір у розмірі 4 392,63 грн.

02.04.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські бізнес комунікації» про розстрочення виконання судового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські бізнес комунікації» про розстрочення виконання судового рішення, у зв`язку з перебуванням матеріалів справи у Північному апеляційному господарському суді.

20.04.2021 матеріали справи №910/16098/20 повернулись до Господарського суду міста Києва після перегляду в апеляційному порядку рішення Господарського суду м. Києва від 13.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські бізнес комунікації» про розстрочення виконання судового рішення призначено до розгляду на 17.05.2021.

Представник позивача в судове засідання з`явився, надав пояснення стосовно суті спору, проти задоволення заяви відповідача заперечував повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду заяви був належним чином повідомлений.

Розглянувши заяву, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Як на підставу для розстрочення виконання рішення суду у даній справі відповідач вказує на те, що на даний момент він перебуває у скрутному фінансовому становищі, а сплата всієї суми боргу на користь позивача одразу може призвести до зупинки діяльності або неплатоспроможності товариства.

На підтвердження викладених обставин, відповідач надав суду докази, що на його товаристві на даний момент працює 16 працівників, фонд заробітної плати на місяць яких становить 128 100,00 грн.

Крім того, відповідачем долучено до заяви довідки про залишки на рахунках товариства, надані банківськими установами АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Український будівельно-інвестиційний банк», з яких вбачається, що на рахунках ТОВ «Українські бізнес комунікації» не міститься грошових коштів в кількості, достатній для погашення боргу перед позивачем.

Згідно із статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

За змістом ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому судом враховано, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Щодо заперечень стягувача про ненадання боржником доказів, які б підтверджували неможливість виконання боржником рішення суду у даній справі суд враховує, що предметом стягнення за рішенням від 13.01.2021 у справі №910/16098/20 є штрафні санкції, які позивач просив застосувати до відповідача за допущення прострочення виконання останнім своїх негрошових зобов`язань. Тобто, такі кошти не є очікуваними для стягувача в рамках виконання спірних господарських зобов`язань за договором, а тому розстрочення їх отримання жодним чином не змінює те, на що стягувач очікував вступаючи у договірні правовідносини з боржником.

Оскільки, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконання рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання, суд дійшов висновку, що розстрочення виконання рішення суду зробить реальною можливість отримання боргу позивачем, та не зашкодить матеріальним інтересам та фінансовому стану сторін.

Оцінивши наведені заявником посилання на обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, надані заявником в обґрунтування своєї заяви документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення суду від 13.01.2021 у справі №910/16098/20.

У поданій заяві боржник просив суд розстрочити виконання рішення суду у даній справі зі сплатою заборгованості наступним чином: квітень 2021 року - 33 026,09 грн.; травень 2021 року - 33 026,09 грн.; червень 2021 року - 33 026,09 грн.; липень 2021 року - 33 026,09 грн.; серпень 2021 року - 33 026,09 грн.; вересень 2021 року - 33 026,09 грн.; жовтень 2021 року - 33 026,09 грн.; листопад 2021 року - 33 026,09 грн.; грудень 2021 року - 33 026,07 грн.

В той же час, оскільки дану заяву судом розглянуто в травні 2021 року, суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача частково зі сплатою заборгованості рівними частинами на 7 місяців, а саме: червень 2021 року - 42 462,11 грн.; липень 2021 року - 42 462,11 грн.; серпень 2021 року - 42 462,11 грн.; вересень 2021 року - 42 462,11 грн.; жовтень 2021 року - 42 462,11 грн.; листопад 2021 року - 42 462,11 грн.; грудень 2021 року - 42 462,13 грн.

При цьому, приймаючи до уваги середньо-статистичні показники тривалості виконавчого провадження з виконання рішень суду, суд вважає, що розстрочення виконання судового рішення на 7 місяців рівними платежами сприятиме дотриманню справедливого балансу між інтересами сторін, який, зокрема, полягає у можливості боржника виконати свої зобов`язання перед стягувачем без ризику банкрутства та звільнення працівників. Натомість розстрочення рішення суду надасть можливість стягувачу у нетривалий проміжок часу одержати виконання від боржника рішення суду без ускладнень, які можуть виникнути у разі погіршення фінансового становища відповідача, яке в свою чергу може призвести до його банкрутства.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські бізнес комунікації» про розстрочення виконання рішення у справі у справі №910/16098/20.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські бізнес комунікації» про розстрочення виконання рішення у справі №910/16098/20 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/16098/20 зі сплатою заборгованості рівними частинами на 7 місяців, а саме: червень 2021 року - 42 462,11 грн.; липень 2021 року - 42 462,11 грн.; серпень 2021 року - 42 462,11 грн.; вересень 2021 року - 42 462,11 грн.; жовтень 2021 року - 42 462,11 грн.; листопад 2021 року - 42 462,11 грн.; грудень 2021 року - 42 462,13 грн.

3. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена 20.02.2021.

Суддя В.П. Босий