ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. Справа№ 911/2765/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

прокурор: Підяш О.С., прокурор прокуратури Київської області, посвідчення № 053760 від 10.09.2019

від позивача: не з`явився;

від відповідача : Овчаренко Д.К., адвокат, ордер АІ № 1114290 від 18.05.2021

від третьої особи: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Прокурора Київської області, м. Київ

на рішення Господарського суду Київської області від 18.04.2019 (повний текст складено 15.05.2019)

у справі № 911/2765/18 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави, м. Біла Церква

в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.С.М.-Господар", с. Дрозди, Київська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Білоцерківське птахопідприємство", с. Мала Вільшанка, Київська область

про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області, позивач) звернувся до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.С.М.-Господар" (далі - ТОВ "Д.С.М.-Господар", відповідач) про витребування із незаконного володіння ТОВ "Д.С.М.-Господар" земельної ділянки площею 11,5976 га (кадастровий номер :05:008:0021), вартістю 303789,00грн сільськогосподарського призначення, що знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Дрозди, вул. Лісова, 1а.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначив, що спірна земельна ділянка набута ТОВ "Д.С.М." у власність всупереч вимог ст. ст. 116, 122, 141, 149 Земельного кодексу України на підставі рішення Господарського суду Київської області від 25.03.2016 у справі № 911/260/16, яке в подальшому було скасоване постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2017, та без припинення в установленому Земельним кодексом України порядку права попереднього користувача землі (Білоцерківського акціонерного птахопідприємства) на постійне користування вказаною земельною ділянкою державної форми власності. Крім того, оскільки у Білоцерківського акціонерного птахопідприємства, як попереднього землекористувача, спірна земельна ділянка перебувала на праві постійного користування, то у випадку набуття ТОВ "Д.С.М." права власності на об`єкти нерухомості, розташовані на спірній земельній ділянці, останнє в силу положень ст. ст. 92,120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ст. 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не могло набути у приватну власність вказану земельну ділянку, а отже не мало права передавати її в якості внеску до статутного фонду ТОВ "Д.С.М.-Господар".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.04.2019 у справі №911/2765/18 у задоволенні позову відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відмови прокурору у позові у зв`язку з необґрунтованістю ним заявлених позовних вимог, недоведеністю порушених прав держави у спірних правовідносинах, обранням неналежного і неефективного способу захисту прав держави на майно.

Так, місцевий господарський суд виходив з того, що прокурор в процесі розгляду справи належними доказами не довів та не підтвердив правовий статус земельної ділянки площею 11,5976 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Дрозди, вул. Лісова, 1а, та використовувалась Білоцерківським акціонерним птахопідприємством, як землі державної форми власності. До того, ж ні прокурором, ні позивачем не надано суду доказів переходу до держави права власності на спірну земельну ділянку, яка була передана у колективну власність КСП ім. Леніна на підставі рішення 5 сесії 22 скликання Дроздівської сільської Ради народних депутатів від 21.11.1995.

Поряд з цим, місцевий господарський суд послався на те, що станом на момент постановлення рішення у даній справі спірна земельна ділянка фактично та юридично як об`єкт цивільних прав не існувала, оскільки згідно даних НКС ДЗК розділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:008:0029 та :05:008:0030, право власності на які зареєстровано за ТОВ "Д.С.М.-Господар" (дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно 20.12.2018, реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав 29679480).

Натомість, визнавши заявлену вимогу про витребування земельної ділянки з незаконного володіння на підставі ст. 388 ЦК України неефективним способом захисту, місцевий господарський суд зазначив, що у разі доведення прокурором правового статусу спірної земельної ділянки як державної власності, належним способом захисту у спірних правовідносинах може бути вимога про скасування державної реєстрації та вилучення з державного реєстру запису про право власності на земельну ділянку за особою, яка порушує право держави на майно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 18.04.2019 скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовані недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, апелянт вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дійшов помилкових висновків про відсутність права власності держави на спірну земельну ділянку у зв`язку з її належністю на праві колективної власності КСП ім. Леніна, правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ "Агрофірма "Дім", в тому числі в частині переданих йому майнових та земельних паїв, до складу яких увійшла площа й спірної земельної ділянки.

Судом першої інстанції не з`ясовано дійсного обсягу переданих ТОВ "Агрофрма "Дім" прав та обов`язків КСП ім. Леніна, як і не встановлено на підставі належних та допустимих доказів факту входження спірної земельної ділянки до земель колективної власності КСП ім. Леніна в складі 3053,7 га земель сільськогосподарського призначення на підставі державного акту на право колективної власності серії КВ 000023, враховуючи, що за інформацією уповноважених державних органів земельних ресурсів чітко вказано про їх належність до земель загального користування, які взагалі не підлягали паюванню, а також про оформлення пізніше Білоцерківським акціонерним птахопідприємством права постійного користування цією землею згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №000795 від 05.07.2000.

Також апелянт зазначив, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано, що після поділу спірної земельної ділянки, власником нових земельних ділянок залишилося ТОВ "Д.С.М.-Господар", а сукупна їх площа та конфігурація на території Дроздівської сільської ради є ідентичною площі та конфігурації земельної ділянки загальною площею 11,5976 га з кадастровим номером :05:008:0021.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №911/2765/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (доповідач у справі) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 апеляційну скаргу прокурора залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України. Надано апелянту строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання даної ухвали та роз`яснено, що у випадку не усунення скаржником вказаних в ухвалі недоліків у встановлений судом строк, апеляційну скаргу буде повернуто.

04.07.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали суду від 25.06.2019 заявником усунуто недоліки апеляційної скарги та подано документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 6 835,26 грн.

Розпорядженням в. о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2019, справу №911/2765/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на рішенням Господарського суду Київської області від 18.04.2019 у справі №911/2765/18 та призначено справу до розгляду на 13.08.2019.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019, справу №911/2765/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу у вищезазначеному складі та призначено справу до розгляду на 10.10.2019.

У судових засіданнях 10.10.2019 та 05.12.2019 Північним апеляційним господарським судом оголошено перерви до 05.12.2019 та 09.01.2020 відповідно.

17.12.2019 від представника ТОВ "Д.С.М.-Господар" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №911/2765/18 до прийняття Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі 912/2385/18 у подібних правовідносинах.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2020 зупинено апеляційне провадження у справі №911/2765/18 до прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №912/2385/18.

25.01.2021 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від Заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 касаційну скаргу Заступника прокурора Дніпропетровської області задоволено, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019 у справі №912/2385/18 скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 поновлено апеляційне провадження у даній справі та призначено справу до розгляду на 11.03.2021 о 15:20.

11.03.2020 розгляд справи не відбувся у зв`язку з участю судді Кравчука Г.А. у роботі XVII чергового з`їзду суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2021 розгляд справи призначено на 08.04.2021.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Кравчука Г.А. на лікарняному з 31.03.2021 по 09.04.2021 судове засідання у призначений час не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 розгляд справи призначено на 18.05.2021.

Позиції учасників справи.

07.08.2019 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, відповідач у відзиві на неї зазначає, що:

- Заступником керівника Білоцерківської місцевої прокуратури не надано до позовної заяви належних та допустимих доказів того, що спірна земельна ділянка раніше належала до державної форми власності і, що власником та розпорядником спірної земельної ділянки є Головне управління Держгеокадастру у Київській області;

- матеріали справи не містять доказів того, що вказана земельна ділянка вилучалася з колективної власності КСП ім. Леніна та передавалася до земель запасу та того, що Державний акт на право колективної власності на землю серії КВ №000023 від 07.06.1996 був скасований або втратив чинність.

Явка представників сторін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 18.05.2021 прокурор підтримав подану апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив апеляційний господарський суд апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 18.04.2019 у справі №911/2765/18 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.05.2021 вимоги апеляційної скарги заперечив, просив апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

В судове засідання суду апеляційної інстанції 18.05.2021 позивач та третя особа участь своїх представників не забезпечили, про поважність причин неявки суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надійшло.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що учасники у справі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

За приписами ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі, за відсутності представників позивача та третьої особи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається із матеріалів справи, 07.06.1996 Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна (далі - КСП ім. Леніна) було видано Державний акт серії КВ 000023 на право колективної власності на землю площею 3053,7 га для сільськогосподарського виробництва. Акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землею за №23.

Наявна в матеріалах справи довідка Білоцерківського районного відділу земельних ресурсів від 11.05.1999 вих. №6 свідчить, що станом на 01.01.1999 земельна ділянка площею 11,9 га виробничих будівель і дворів, якою користується Білоцерківське акціонерне птахопідприємство в межах Дроздівської сільської ради, рахується в користуванні КСП ім. Леніна (землі загального користування колективної власності).

Відповідно до Державного акту серії ІІ-КБ №000795 від 05.07.2000, землю площею 11,9 га було надано у постійне користування Білоцерківському акціонерному птахопідприємству для розміщення птахокомплексу № 2.

З наданих ТОВ "Д.С.М.-Господар" пояснень вбачається, що вищезазначений комплекс будівель і споруд, розташований за адресою: Білоцерківський район, с. Дрозди, вул. Лісова, 1а, на підставі рішення виконкому Дроздівської сільської ради від 15.08.2003 був зареєстрований за ЗАТ "Білоцерківське птахопідприємство" (пізніше ПрАТ "Білоцерківське птахопідприємство") як правонаступником Білоцерківського акціонерного птахопідприємства.

В подальшому, комплекс нежитлових будівель був наданий під заставу за кредитними зобов`язаннями ПАТ "Приватбанк" та, у зв`язку з тим, що кредит не було погашено, майно, а саме комплекс будівель і споруд, розташований за адресою: Білоцерківський район, с. Дрозди, вул. Лісова, 1а, було реалізовано на прилюдних торгах, переможцем яких 22.10.2012 стало ТОВ "Д.С.М.". У 2013 році придбане майно було внесене до статутного фонду ТОВ "Д.С.М."

На початку 2013 року ТОВ "Д.С.М." виготовило технічну документацію на земельну ділянку площею 11,5976 га, розташовану під нерухомим майном, що було придбане з прилюдних торгів. Земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :05:008:0021.

У зв`язку з тим, що Білоцерківська районна державна адміністрація листом від 19.01.2016 вих. № 09/0627 відмовила в реєстрації земельної ділянки за ТОВ "Д.С.М.", останнє, керуючись ст. 92, 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, звернулося до Господарського суду Київської області із позовом про визнання права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:008:0021, який прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №911/260/16.

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.03.2016 у справі №911/260/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017, визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Д.С.М." (09130, Київська обл., Білоцерківський район, с. Дрозди, вул. Лісова, буд. 1-А; ідентифікаційний код 38401013) право власності на земельну ділянку площею 11,5976 га кадастровий номер :05:008:0021, землі сільськогосподарського призначення для обслуговування господарських будівель і дворів, на якій розміщений комплекс нежитлових будівель літ. "Г", "Д", "Ж", "З", "К", "Л", "М", "Н", "О", що знаходяться за адресою: Київська область, Білоцерківський р-н, с. Дрозди, вул. Лісова, буд. 1а.

25.04.2016 приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Римаренко Юрієм Валерійовичем було проведено державну реєстрацію права власності земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

18.05.2016 відбулися Загальні збори засновників ТОВ "Д.С.М.", на яких було прийнято рішення про участь ТОВ "Д.С.М." в статутному капіталі ТОВ "Д.С.М.-Господар" із внеском до статутного капіталу земельною ділянкою.

Того ж дня, за актом приймання-передачі земельну ділянку площею 11,5976 га, кадастровий номер :05:008:0021, з цільовим призначенням для обслуговування господарських будівель і дворів, для розміщення нежитлових будівель, а саме комплексу нежитлових будівель літ. "Г", "Д", "Ж", "З", "К", "Л", "М", "Н", "О", що знаходяться за адресою: Київська область, Білоцерківський р-н, с. Дрозди, вул. Лісова, буд. 1а, було передано від ТОВ "Д.С.М." до ТОВ "Д.С.М.-Господар".

26.05.2016 державним реєстратором КП "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" Сіваченко Віталієм Леонідовичем було проведено державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку за ТОВ "Д.С.М.-Господар".

Постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2017 у справі №911/260/16 було частково задоволено касаційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області, скасовано рішення Господарського суду Київської області від 25.03.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 у справі №911/260/16, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

За результатами нового розгляду справи, ухвалою Господарського суду Київської області від 15.02.2018 було закрито провадження у справі №911/260/16, у зв`язку з припиненням юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.С.М.".

Вважаючи, що ТОВ "Д.С.М." набуло у власність спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення для обслуговування господарських будівель і дворів (кадастровий номер :05:008:0021) всупереч норм законодавства (ст. ст. 116, 122, 141, 149 ЗК України) на підставі судового рішення, в подальшому скасованого судом вищої інстанції, та без припинення в установленому ЗК України права Білоцерківського акціонерного птахопідприємства на постійне користування вказаною земельною ділянкою державної форми власності, а отже не мало права передавати її в якості внеску до статутного фонду ТОВ "Д.С.М.-Господар", прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся з позовом у даній справі про витребування спірної земельної ділянки у ТОВ "Д.С.М.-Господар" в порядку ст. 388 ЦК України.

Місцевий господарський суд відмовив у задоволенні позову прокурора, оскільки в процесі розгляду справи з урахуванням обставин, які були визнані судом встановленими, а також особливостей використання та розпорядження землями, що залишилися у колективній власності сільськогосподарського підприємства, дійшов висновку про недоведеність прокурором порушення прав держави у даній справі на спірну земельну ділянку у зв`язку з недоведеністю поширення на неї правового режиму землі державної форми власності.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Як встановлено колегією суддів апеляційного господарського суду, предметом апеляційного перегляду справи є дотримання місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення про витребування з незаконного володіння ТОВ "Д.С.М.-Господар" спірної земельної ділянки на користь держави в особі позивача.

Прокурор в апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дійшов помилкових висновків про відсутність права власності держави на спірну земельну ділянку у зв`язку з її належністю на праві колективної власності КСП ім. Леніна, правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ "Агрофірма "Дім", в тому числі в частині переданих йому майнових та земельних паїв, до складу яких увійшла площа й спірної земельної ділянки, не встановив на підставі належних та допустимих доказів факту входження спірної земельної ділянки до складу земель колективної власності КСП ім. Леніна, а також не врахував оформлення пізніше Білоцерківським акціонерним птахопідприємством права постійного користування цієї землею згідно Державного акта серії ІІ-КВ №000795 від 05.07.2000.

Відповідно до ст. 3 ЗК України 1990 року (тут і далі - у редакції, чинній на час видачі державного акта на право колективної власності на землю) визначено, що власність на землю в Україні мала такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності визнавалися рівноправними.

Суб`єктами права колективної власності на землю визначалися колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств (ч. 2 ст. 5 ЗК України 1990 року).

Відповідно до ст. ст. 22, 23 ЗК України 1990 року встановлено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян.

Згідно з нормами ст. 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" земля може належати підприємству на праві колективної власності. Право власності на землю посвідчується державним актом. Право підприємства на земельну ділянку зберігається при входженні його до складу агропромислових об`єднань, комбінатів, агрофірм та інших формувань. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗК України 1990 року визначено, що землі, передані колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам у колективну власність, поділялися на землі загального несільськогосподарського використання і землі сільськогосподарського використання.

За змістом пункту 1 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" паюванню підлягають лише сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Виходячи зі змісту положень Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", земельні ділянки колективної власності під господарськими будівлями та спорудами паюванню не підлягали і залишалися у колективній власності.

Разом з цим, ст. 7 Земельного кодексу України 1990 року (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин щодо постійного користування) визначала, що постійним визнається землекористування без заздалегідь встановленого строку, а також, що у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Земельного кодексу України 1990 року надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, іншому громадянину, підприємству, установі, організації провадиться лише після вилучення (викупу) цієї ділянки в порядку передбаченому ст.ст. 31, 32 цього Кодексу.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також наявність у Білоцерківського акціонерного птахопідприємства (правонаступниками якого є ЗАТ "Білоцерківське птахопідприємство" та ПАТ "Білоцерківське птахопідприємство") чинного на даний час державного акту на право постійного користування землею свідчить про підтвердження речового права на спірну землю за вищевказаним суб`єктом господарювання саме державної форми власності (у зв`язку з знаходженням спірної земельної ділянки за межами населеного пункту).

За наявною в матеріалах справи інформацією Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 12.10.2018 за № 10-10-0.222-15653/2-18 спірна земельна ділянка (кадастровий номер :05:008:0021) площею 11,5976 га знаходиться за межами населеного пункту на території Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Згідно з положеннями ст. 377 Цивільного кодексу України та ч.ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, за якій розташовані ці об`єкти. Водночас, до особи, яка набула право власності за жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Однак, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Отже, наявність на земельній ділянці нерухомого майна не є безумовною підставою для безоплатної передачі земельної ділянки державної чи комунальної власності юридичній особі у власність.

Разом з тим, за приписами ч. ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 82 Земельного кодексу України констатовано виключний перелік підстав набуття юридичними особами (заснованими громадянами України або юридичними особами України) земельних ділянок у власність для здійснення підприємницької діяльності, а саме: 1) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; 2) внесення земельних ділянок її засновниками до статутного капіталу; 3) прийняття спадщини; 4) виникнення інших підстав, передбачених законом.

З урахуванням викладеного, а також зважаючи, що ТОВ "Д.С.М." не відноситься до переліку суб`єктів, які могли набувати землі державної або комунальної власності у постійне користування, останнє могло набути спірну земельну ділянку у передбаченому земельним законодавством порядку у користування виключно на праві оренди або у власність на підставі цивільно-правової угоди, як того вимагає ст. 82 Земельного кодексу України.

За таких обставин висновок місцевого господарського суду про відсутність на даний час права власності держави на спірну земельну ділянку є передчасним.

Колегія суддів апеляційного господарського суду також не погоджується з висновком місцевого господарського суду про правонаступництво ТОВ "Агрофірма "Дім" всіх прав та обов`язків КСП ім. Леніна, в тому числі в частині майнових та земельних паїв, до складу яких, за твердженням місцевого господарського суду, увійшла й спірна земельна ділянка, оскільки статут юридичної особи ( а саме ТОВ "Агрофірма "Дім") є одностороннім актом цієї юридичної особи, який не є підставою правонаступництва щодо іншої юридичної особи, якщо таке правонаступництво не виникло відповідно до закону.

Також матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження входження спірної земельної ділянки до земель колективної власності КСП ім. Леніна в складі 3053,7 га земель сільськогосподарського призначення на підставі державного акту на право колективної власності серії КВ 000023 від 07.06.1996.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно ст.ст. 387, 388 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як встановлено апеляційним господарським судом підставою набуття ТОВ "Д.С.М." права власності на спірну земельну ділянку (кадастровий номер :05:008:0021) було рішення господарського суду Київської області від 25.03.2016 у справі № 911/260/16, яке постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2017 скасовано, а провадження у справі у подальшому було закрито ухвалою Господарського суду Київської області від 15.02.2018, без вирішення справи по суті.

Таким чином, станом на момент ухвалення місцевим господарським судом оскаржуваного рішення у даній справі підстава набуття та реєстрації за ТОВ "Д.С.М." права власності на спірну земельну ділянку скасована та відпала, у тому числі й у ТОВ "Д.С.М.-Господар", оскільки ТОВ "Д.С.М." не набув необхідного обсягу цивільної дієздатності щодо спірної земельної ділянки та не міг розпоряджатися нею на користь ТОВ "Д.С.М.- Господар".

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, серед іншого, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Водночас, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача в усіх випадках.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка державної форми власності вибула з володіння держави без її волі в особі уповноваженого органу - Головного управління Держгеокадастру у Київській області, з огляду на положення ст.ст. 387, 388 Цивільного кодексу України, прокурором обрано належний та ефективний спосіб захисту інтересів держави шляхом витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння останнього набувача.

Щодо висновку місцевого господарського суду в частині неможливості задоволення позову щодо витребування земельної ділянки, яка вже не існує як самостійний об`єкт цивільних прав щодо якої у сторін можуть виникнути права та обов`язки щодо її повернення державі, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Спірна земельна ділянка загальною площею 11,5976 га (кадастровий номер :05:008:0021) була поділена відповідачем на дві земельні ділянки з кадастровими номерами -:05:008:0029 (загальною площею 9,1925 га) та :05:008:0030 (загальною площею 2,4051 га) після звернення прокурора до суду з вказаним позовом (11.12.2018), про що свідчать дані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (зареєстровано поділ 27.12.2018).

Водночас враховуючи, що після її поділу власником обох земельних ділянок залишилось ТОВ "Д.С.М.-Господар", а сукупна їх площа та конфігурація на території Дроздівської сільської ради є ідентичною площі та конфігурації земельної ділянки загальною площею 11,5976 га з кадастровим номером :05:008:0021, відсутні підстави для збільшення або зменшення позовних вимог та відповідно зміни предмету позову у дані справі.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 2 ч. 1 ст.275 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи встановлені обставини, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Прокурора Київської області підлягає задоволенню, а оскаржуване апелянтом рішення Господарського суду Київської області від 18.04.2019 у даній справі скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову повністю.

Судові витрати.

У зв`язку з задоволенням позову повністю та задоволенням поданої прокурором апеляційної скарги, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Прокурора Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 18.04.2019 у справі №911/2765/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 18.04.2019 у справі №911/2765/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов Заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області задовольнити.

4. Витребувати на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.С.М.-Господар" (09130, Київська обл., Білоцерківський район, с. Дрозди, вул. Лісова, 1-А, ) земельну ділянку площею 11,5976 га (кадастровий номер :05:008:0021), вартістю 303789,00 грн сільськогосподарського призначення, що знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Дрозди, вул. Лісова, 1а.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.С.М.-Господар" (09130, Київська обл., Білоцерківський район, с. Дрозди, вул. Лісова, 1-А, ) на користь прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бул. Л. Українки, 27/2 ) 4556, 84 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.С.М.-Господар" (09130, Київська обл., Білоцерківський район, с. Дрозди, вул. Лісова, 1-А, ) на користь прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бул. Л. Українки, 27/2 ) 6835,26 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

7. Доручити Господарському суду Київської області видати відповідні накази.

8. Матеріали справи №911/2765/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 24.05.2021.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир