ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/15246/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:

позивача - публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" - Шмельов М.М., Салатюк Д.В.,

відповідача - акціонерного товариства "Українська залізниця" - Богдан І.О.,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" (далі - Завод)

на рішення господарського суду міста Києва від 25.06.2020 (суддя Привалов А.І.) та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 (головуючий суддя - Поляк О.І., судді Кропивна Л.В. і Пономаренко Є.Ю.)

зі справи № 910/15246/19

за позовом Заводу

до акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Товариство)

про зміну умов договору.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про затвердження змін до умов договору поставки від 10.08.2018 № 76/2018-ЦЮ (далі - Договір), а саме пунктів 1.4, 4.1.3, 13.1, 17, 18 та Додатку №6 у редакції позивача.

2. Позов обґрунтовано тим, що до укладеного сторонами Договору підлягають внесенню зміни щодо строків поставки товару, який є предметом Договору, та щодо строків дії Договору у зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем авансу за Договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду міста Києва від 25.06.2020 у позові відмовлено.

4. Рішення мотивовано недоведенням позивачем наявності підстав для внесення змін до Договору.

5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020: змінено мотивувальну частину згаданого рішення місцевого господарського суду із залишенням у силі його резолютивної частини про відмову в позові; апеляційну скаргу Заводу залишено без задоволення.

6. Постанову мотивовано відсутністю підстав для внесення змін до Договору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. У касаційній скарзі до Верховного Суду Завод, зазначаючи про неправильне застосування судами норм матеріального права, просить оскаржувані судові рішення з даної справи скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, судові витрати покласти на відповідача.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. Судами порушено приписи статті 651 Цивільного кодексу України, статті 181 Господарського кодексу України, пункту 4 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції, чинній на момент направлення позивачем проекту додаткової угоди від 16.09.2019 № 1 відповідачу), статтю 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та на даний час відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування названих норм права у подібних правовідносинах.

Доводи інших учасників справи

9. У відзиві на касаційну скаргу Товариство заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи, що вони є необґрунтованими, безпідставними та недоведеними, а рішення судів попередніх інстанцій є обґрунтованими, ухваленими на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи та просить відмовити в задоволенні позовних вимог Заводу.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. За результатами відкритих торгів на поставку товару (дизельний поїзд для регіональних пасажирських перевезень у трьохвагонному складі) Заводом (постачальник) і Товариством (покупець) укладено Договір про поставку і передачу позивачем відповідачу у власність відповідного товару у кількості 6 одиниць.

11. Позивач направив на адресу відповідача проект додаткової угоди від 16.09.2019 № 1 (далі - Додаткова угода №1) про внесення змін до Договору.

Відсутність реагування Товариства на проект Додаткової угоди №1 від 16.09.2019 про внесення змін до договору стало підставою для звернення Заводу до суду з позовом у даній справі, в якому він просив затвердити зміни до Договору у редакції позивача в частинах, що стосувалися пунктів 1.4, 4.1.3, 13, 17, 18 та Додатку № 6 до Договору.

Правовою підставою позову визначено частину другу статті 651 Цивільного кодексу України, а істотним порушенням Договору - порушення відповідачем строків внесення попередньої оплати за Договором.

12. На спірні правовідносини сторін поширюється дія Закону України "Про публічні закупівлі" у редакції, чинній на момент направлення Заводом проекту Додаткової угоди № 1 Товариству, а укладений сторонами Договір є таким, що укладений на виконання державного замовлення.

13. Товариство відхилило пропозицію Заводу про внесення змін до Договору в редакції Додаткової угоди №1, направило позивачу власний проект Додаткової угоди №1, який 11.12.2019 був підписаний Заводом із застереженням та протоколом розбіжностей до додаткової угоди №1. У протоколі розбіжностей Завод фактично продублював положення раніше направленої ним Товариству Додаткової угоди №1.

14. Таким чином, у кожної із сторін є власна редакція пунктів 1.1, 3.1, 4.11 та Додатків №1, 2, 4. Пункти 4.1.3 та 4.1.4 Товариство пропонує виключити, а Завод -викласти у власній редакції пункти 1.4, 13.1, 18.

Позовні вимоги Заводу стосуються пунктів 1.4, 4.1.3, 13, 17, 18 та Додатку №6.

15. Запропоновані позивачем редакції пунктів 14.1, 4.1.3, 17 та Додатку №6 не відповідають умовам тендерної пропозиції позивача.

16. Ймовірність прострочення сплати попередньої оплати та наслідки виникнення такої ситуації закладено сторонами безпосередньо в самому Договорі, тому саме лише посилання відповідача на такі дії не може бути достатньою підставою для затвердження змін до пункту 13.1 Договору в редакції позивача.

17. У частині пункту 18 Договору та зміни реквізитів постачальника спір між сторонами відсутній, оскільки у Додатковій угоді №1 у редакції Товариства вказано усі ті реквізити, які позивач бажає затвердити у судовому порядку.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

18. Частина перша статті 651 Цивільного кодексу України:

- зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом;

19. Господарський кодекс України:

стаття 179:

- майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями (частина перша);

- укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування (частина третя);

- зміст договору, що укладається на підставі державного замовлення, повинен відповідати цьому замовленню (частина п`ята);

- господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина сьома);

частини перша-шоста статті 181 (у редакції, чинній на час прийняття рішення місцевим господарським судом):

- господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів;

- проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках;

- сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору;

- за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором;

- сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони;

- у разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо);

частини перша, третя статті 183:

- договори за державним замовленням укладаються між визначеними законом суб`єктами господарювання - виконавцями державного замовлення та державними замовниками, що уповноважені від імені держави укладати договори (державні контракти), в яких визначаються господарські зобов`язання сторін та регулюються відносини замовника з виконавцем щодо виконання державного замовлення;

- укладення сторонами договору за державним замовленням (державного контракту) здійснюється в порядку, передбаченому статтею 181 цього Кодексу, з урахуванням особливостей, передбачених законодавством. Державний контракт укладається шляхом підписання сторонами єдиного документа;

частина перша статті 187:

- спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору;

частини перша - четверта статті 188:

- зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором;

- сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором;

- сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду;

- у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

20. Стаття 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції, чинній на момент направлення Заводом Товариству проекту Додаткової угоди № 1):

- договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина перша);

- умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті (частина четверта);

- дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (частина п`ята).

21. ГПК України:

частина перша, третя статті 13:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом;

частина перша статті 73:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

частина друга статті 300:

- суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

22. Причиною спору в даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог про затвердження змін до умов Договору.

23. Попередньою судовою інстанцією у розгляді справи встановлено:

- відсутність доказів відповідності запропонованих позивачем змін до Договору тендерній документації, на підставі якої цей договір укладався;

- відсутність доказів наявності підстав, з якими Закон України "Про публічні закупівлі" пов`язує можливість внесення змін до Договору, який було укладено на підставі державного замовлення;

- відсутність спору між сторонами щодо включення до Договору нових реквізитів позивача.

24. За таких обставин суд попередньої інстанції дійшов висновку й про відсутність підстав для задоволення позову, який не спростовується доводами касаційної скарги, що ґрунтуються на переоцінці доказів зі справи та новому встановленні її обставин. З огляду на наведений імперативний припис частини другої статті 300 ГПК України перевірка подібних доводів перебуває поза межами розгляду справи в суді касаційної інстанції.

Водночас невиконання позивачем свого процесуального обов`язку з доведення перед судом тих обставин, які мають значення для справи і на які він посилався як на підставу своїх вимог, не може бути надолужене в суді касаційної інстанції.

Тому у Верховного Суду немає й підстав для формування висновку щодо застосування положень статті 651 Цивільного кодексу України, статті 181 Господарського кодексу України, пункту 4 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" у редакції, чинній на момент направлення позивачем проекту додаткової угоди від 16.09.2019 № 1 відповідачу) та статті 236 ГПК України.

25. Суд бере до уваги доводи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, як такі, що узгоджуються з нормами матеріального і процесуального права та обставинами справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

26. Звертаючись з касаційною скаргою, позивач не спростував висновків попередніх судових інстанцій та не довів неправильного застосування нею норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого судового рішення.

27. За таких обставин касаційна інстанції вважає за необхідне касаційну скаргу Заводу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційної інстанції - без змін за відсутності визначених процесуальним законом підстав для її скасування.

Судові витрати

28. Понесені позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 у справі № 910/15246/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов