ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021м. ДніпроСправа № 904/1282/21

за позовом Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИПСГАГРО", м.Дніпро

про скасування державної реєстрації права оренди та витребування земельної ділянки, площею 131,369 га

Суддя Красота О.І.

За участю секретаря судового засідання Сліпченко С.В.

Представники

від Прокуратури: Міщук Н.П., Посвідчення №058583 від 14.12.20, прокурор відділу

від Позивача не з`явився

від Відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернулася до Господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИПСГАГРО" і просить суд:

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 131,369 га, кадастровий номер :02:041:0003, що розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району, проведену за товариством з обмеженою відповідальністю Випсгагро, на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Святовасилівської сільської ради Попова О.О. №54651515 від 19.10.2020 з одночасним припиненням речових прав товариства з обмеженою відповідальністю Випсгагро на вказану земельну ділянку (номер запису про право 38729577);

- витребувати із незаконного володіння та користування товариства з обмеженою відповідальністю Випсгагро земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 131,369 га, кадастровий номер :02:041:0003, що розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та стягнути судовий збір.

Позов прокурора мотивовано порушенням інтересів держави внаслідок вибутті з її володіння земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яке відбулося шляхом реєстрації права оренди на земельну ділянку на підставі договору оренди земельної ділянки № 36/03-01/20ДО від 03.01.2020, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області та ТОВ Випсгагро.

При цьому, як стверджує Прокурор, відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області довіреність на укладання договору оренди не видавалася, сам договір від імені Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не оформлявся та підписом не засвідчувався.

За вказаних обставин, Прокурор вважає, що під час проведення спірних реєстраційних дій, були відсутні правові підстави для здійснення державної реєстрації права користування земельною ділянкою за ТОВ Випсгагро.

Обґрунтовуючи необхідність захист інтересів держави, Прокурор зазначає, що в даному випадку відбулося порушенням інтересів держави, яке полягає у вибутті з користування державою земельною ділянкою за відсутності її волі як власника та всупереч встановленому законом порядку.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 18.03.2021 об 11:00 год.

18.03.2021 Позивач подав письмові пояснення по справі, в яких підтримує позовні вимоги Прокурора та просив суд їх задовольнити.

Прокурор та Позивач в підготовчому засіданні 18.03.2021 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник Відповідача в підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, повідомлення про вручення поштового відправлення 49 9 повернуто на адресу суду з відміткою поштового зв`язку Укрпошта неправильно зазначена (відсутня) адреса.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2021 продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 27.04.2021 року об 11 год. 00 хв.

Прокурор в підготовчому засіданні 27.04.2021 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, подав письмові пояснення по справі. Крім того, подав пояснення та зазначив, що згідно з інформацією Губинської селищної ради від 21.04.2021 №822 ТОВ « Випсгагро» в 2020-2021 не вносило орендну плату за користування спірною земельною ділянкою на розрахункові рахунки селищної ради.

Представник Позивача в підготовче засідання не з`явився, 27.04.2021 направив на електронну адресу суду клопотання, в якому просив розгляд справи відкласти на іншу дату, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

Представник Відповідача в підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, повідомлення про вручення поштового відправлення 49 9 повернуто на адресу суду з відміткою поштового зв`язку Укрпошта неправильно зазначена (відсутня) адреса.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2021 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 19.05.2021 о 11:45год.

Прокурор в судовому засіданні 19.05.2021 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, подав письмові пояснення по справі.

Представник Позивача в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, повідомлення про вручення поштового відправлення 494 повернуто на адресу суду з відміткою поштового зв`язку Укрпошта адресат відсутній за вказаною адресою.

Вважаючи на те, що ухвали суду у справі надіслано за належною адресою Відповідача зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і повернуто підприємством зв`язку, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі №904/9904/17).

У порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Святовасилівської сільської ради Поповим О.О. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю "Випсгагро" зареєстровано право оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 131,369 га, кадастровий номер :02:041:0003, що розташована на території Губинської селищної ради Новомосковського району.

Державну реєстрацію речових прав на вказану земельну ділянку проведено на підставі Договору оренди земельної ділянки №36/03-01/20ДО від 03.01.2020, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі начальника відділу у Новомосковському районі Омельницької О.Д. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Випсгагро", діючої на підставі довіреності від 01.04.2019 №18-2-5.77-006/04-19 (а.с.33-39).

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 02.02.2021 №10-0.61-800/2-21 Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області довіреність на укладення Договору оренди спірної земельної ділянки не надавалось, Договір оренди земельної ділянки від імені Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не оформлявся та підписом не засвідчувався.

В матеріалах реєстраційної справи мітиться копія наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-3158/15-19-СГ від 23.12.2019 про передачу в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Випсгагро" спірної земельної ділянки.

Проте, Договір оренди земельної ділянки не містить посилань на вказаний наказ та підставою реєстрації права оренди також не вказано зазначений наказ.

Крім того, відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області наказ про відведення про передачу в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Випсгагро" спірної земельної ділянки не приймався, а наказ №4-3158/15-19-СГ від 23.12.2019 стосується іншої земельної ділянки.

Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області наказ про передачу в оренду та укладення договору оренди земельної ділянки площею 131,369 га з кадастровим номером :02:041:0003, що розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області - не видавався; довіреність на укладання договору оренди спірної земельної ділянки на ім`я начальника відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Омельницькій О.Д. - не надавалась; договір оренди спірної земельної ділянки від імені Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - не оформлявся та підписом не засвідчувався; акт приймання - передачі земельної ділянки не підписувався. Дії з боку Головного управляння Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо реєстрації прав власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:041:0003, за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - не вчинялись.

Слід зазначити, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.12.2019 № 1027-вд Омельницька Олеся Дмитрівна перебувала у щорічній основній оплачувальній відпустці з 02.01.2020 по 11.01.2020, що охоплює період укладення оспорюваного Договору (а.с.54).

Прокурор стверджує, що за таких обставин спірна земельна ділянка вибула з володіння та користування державою за відсутності волі її повноважного органу та всупереч встановленому законом порядку, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини щодо правомірності вибуття із користування власника спірної земельної ділянки, правомірності державної реєстрації прав оренди спірної земельної ділянки за відповідачем та наявності правових підстав для повернення її власнику.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, юридичні факти.

Згідно з частиною 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (частина перша статті 407 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

У разі ж, якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, в наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Згідно з частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін ( ч. 4 ст. 202 ЦК України).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети.

Частиною третьою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 Цивільного кодексу України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Викладене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) (пункти 7.3, 7.7, 7.16, 7.26).

У даній справі Прокурором та Позивачем доведено, а Відповідачем не спростовано, що довіреність №18-2-5.77-006/04-19 від 01.04.2019 начальника відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на укладення з Відповідачем Договору № 36/03-01/20ДО від 03.01.2020 оренди спірної земельної ділянки не видавалась, а сам Договір ним не підписувався, а відтак і не укладався.

Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.27).

Враховуючи підстави позову Прокурора у цій справі, заявлені ним позовні вимоги про витребування земельної ділянки із неправомірного користування Відповідача є належним способом захисту.

Докази повернення спірної земельної ділянки Відповідачем відсутні. А тому позов про витребування її від Відповідача є законним й обґрунтованим.

Надаючи правову оцінку реєстраційним діям державного реєстратора, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

За змістом статті 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч. 1 ст. 5 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

Згідно із частиною першою статті 11 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

За частиною другою статті 18 цього Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини першою статті 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Оцінюючи обраний позивачем спосіб судового захисту свого права, суд враховує нормативні положення частин першої та другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Інший підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст цієї правової норми свідчить про те, що допускаються такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст.317 Цивільного кодексу України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. (ч.ч. 1,2 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України).

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння (п. 2 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ч. 1 ст.1213 Цивільного кодексу України).

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.ст.116, 122, 152 Земельного кодексу України, ст.ст.11, 202, 203, 204, 319, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 131,369 га, кадастровий номер :02:041:0003, що розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю Випсгагро (49061, м.Дніпро, пр-т Олександра Поля, 84А, кВ.144, ), на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Святовасилівської сільської ради Попова О.О. №54651515 від 19.10.2020 з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю Випсгагро на вказану земельну ділянку (номер запису про право 38729577).

Витребувати із незаконного володіння та користування Товариства з обмеженою відповідальністю Випсгагро (49061, м.Дніпро, пр-т Олександра Поля, 84А, кВ.144, ) земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 131,369 га, кадастровий номер :02:041:0003, що розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Випсгагро, (49061, м.Дніпро, пр-т Олександра Поля, 84А, кв.144, ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, 38, ) судовий збір в сумі 6 810,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

19.05.2021.