У Х В А Л А

17 травня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/433/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Федоренко Ю.В., розглянувши заяву Приватного підприємства Дружба-Агро 2010 про забезпечення позову від 13.05.2021

за позовом: Приватного підприємства Дружба-Агро 2010

вул.Українська,7, с.Хотинівка, Носівський р-н, Чернігівська обл,17110

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Верітас-Агро 2015

вул.Українська,7, с.Хотинівка, Носівський р-н, Чернігівська обл,17110

про стягнення 789 969,29 грн

В С Т А Н О В И В

Приватним підприємством Дружба-Агро 2010 подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Верітас-Агро 2015 про стягнення заборгованості в сумі 645 716,00 грн, відсотків за користування кредитними коштами в сумі 111 098,53 грн, 3% річних в сумі 7 003,26 грн та інфляційних нарахувань в сумі 26 151,50 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем умов договору грошової позики від 26.05.2020.

Ухвалою від 30.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.06.2021.

13.05.2021 від Приватного підприємства Дружба-Агро 2010 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява про забезпечення позову від 13.05.2021, в якій просить суд накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю Верітас-Агро 2015 (ідентифікаційний код юридичної особи 40154755), розміщені на рахунку НОМЕР_1 в АТ Райффайзен банк Аваль.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Приватне підприємство Дружба-Агро 2010 посилається на те, що в Автоматизованій системі виконавчого провадження наявна інформація про відкриті і не завершені відносно відповідача виконавчі провадження на загальну суму 271356,42 грн, що згідно інформації з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідач не має у своїй власності рухоме та нерухоме майно, що у Носівському РВ ДВС перебуває на виконанні зведене виконавче провадження де боржником є ТОВ «Верітас-Агро 2015» на загальну суму 22237,33 грн і такі обставини свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання грошових зобов`язань і дають підстави для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист і поновлення порушених прав і інтересів позивача.

Розглянувши заяву Приватного підприємства Дружба-Агро 2010 про забезпечення позову, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вимог ст.74 ГПК України саме заявник повинен надати суду докази про існування обставин, з якими пов`язуються застосування запропонованих ним заходів по забезпеченню позову.

З огляду на положення ст. 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тобто заявником обов`язково повинно бути надано докази наявності таких фактичних обставин, наприклад, вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Це може бути продаж майна або підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання та інше.

Втім, Приватним підприємством Дружба-Агро 2010 не подано належних і допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання чи призвести до невиконання рішення суду, а твердження позивача про наявність відкритих і не завершених виконавчих проваджень, наявність зведеного виконавчого провадження, відсутність відомостей про зареєстроване за відповідачем право власності на майно, наявність в оренді відповідача земельних ділянок площею тільки 40 га не може вважатися безумовною і достатньою підставою для забезпечення позову.

В статті 6 Господарського кодексу України визначено принцип свободи підприємницької діяльності. Водночас принцип змагальності, закріплений у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу з широкого кола підстав. При цьому відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного арешту грошових коштів у значному розмірі.

Посилання на наявність у відповідача заборгованості перед іншими контрагентами, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення ТОВ Верітас-Агро 2015 дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання або слугувати підставою для висновку про неможливість чи істотне ускладнення в майбутньому виконання судового рішення, оскільки є припущеннями, не підтвердженими належними доказами.

Подібна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 25.02.2019 у справі №922/2673/18 та від 02.04.2019 у справі №918/702/18.

При цьому, слід зазначити, що заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю Верітас-Агро 2015 розміщені на рахунку НОМЕР_1 в АТ Райффайзен банк Аваль є неспівмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки заявником не доведено недостатності коштів на рахунку відповідача для погашення боргу, витрачання коштів відповідачем для ухилення розрахунків з позивачем. Натомість заявником вказано, що на рахунку відповідача перебуває 920300грн, що значно перевищує суму позову у даній справі.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, а саме ненадання заявником належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, недоведеність того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, неспівмірність заходів забезпечення позову, суд відмовляє в задоволені заяви Приватного підприємства Дружба-Агро 2010 про забезпечення позову.

Керуючись ст. 86, 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства Дружба-Агро 2010 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 17.05.2021 та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Ю.В. Федоренко