ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"19" травня 2021 р. Справа № 911/185/21
Суддя Бацуца В. М. розглянувши заяву б/н від 29.03.2021 р. позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Д.Ф.» про відшкодування судових витрат
у справі № 911/185/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Д. Ф.», м. Львів
до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМП-21», м. Бровари, Київська область
про стягнення 549 516, 33 грн
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду Київської області від 01.04.2021 р. у справі № 911/185/21 за позовом ТзОВ «Прогрес Д. Ф.» до ТОВ «СМП-21» про стягнення 549 516, 33 грн позов задоволено повністю і вирішено стягнути з ТзОВ «СМП-21» на користь ТОВ «Прогрес Д.Ф.» 336 111, 93 грн основної заборгованості, 213 404, 40 грн неустойки та судові витрати 8 242, 74 грн судового збору.
01.04.2021 р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява б/н від 29.03.2021 р. про відшкодування судових витрат, у якій він просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати 8 701, 69 грн судового збору, 2 097, 56 грн витрат, пов`язаних із прибуттям представника позивача до суду, 10 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява позивача про відшкодування судових витрат підлягає задоволенню з ухваленням додаткового рішення у справі виходячи з наступного.
Згідно з ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
5. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 124 цього ж кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Статтею 126 цього ж кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частинами 1-8 ст. 129 цього ж кодексу передбачено, що судовий збір покладається:
1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;
2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
2. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
3. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
4. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
5. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
6. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
7. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
8. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000, 00 грн підтверджуються договором про надання правової допомоги б/н від 31.10.2019 р., укладеним між ТзОВ «Прогрес Д. Ф.» та адвокатом Руккасом Д. М., додатковою угодою № 3 від 30.12.2020 р. до договору про надання правової допомоги від 31.10.2019 р., ордером серії ВС № 1054940 від 19.01.2021 р., свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001750 від 25.10.2019 р., виданим Радою адвокатів Львівської області, наявними у матеріалах справи.
Положеннями п. 2 Додаткової угоди № 3 від 30.12.2020 р. до договору про надання правової допомоги від 31.10.2019 р. передбачено, що вартість послуг з надання правової допомоги складає 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
Понесені позивачем суми, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, а саме пов`язаних із прибуттям до суду підтверджуються посадочним документом на проїзд залізничним транспортом № 000B421E-AFC8-B0C3-0001 від 01.02.2021 р. із зазначенням вартості 502, 70 грн, посадочним документом на проїзд залізничним транспортом № 000B421E-0F68-B273-0001 від 01.02.2021 р. із зазначенням вартості 593, 60 грн, посадочним документом на проїзд залізничним транспортом № 000B423E-7FF8-A90A-0001 від 05.03.2021 р. із зазначенням вартості 403, 00 грн, посадочним документом на проїзд залізничним транспортом № 000B423E-CD68-A911-0001 від 05.03.2021 р. із зазначенням вартості 635, 26 грн, всього на загальну суму 2 134, 56 грн.
Як передбачено частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання наведених вимог суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).
Наведений висновок викладений у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Якщо на підтвердження здійснених стороною витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, подано документи щодо проїзду транспортом загального користування, то такі витрати повинні бути відшкодовані у розмірі вартості квитка, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Такі витрати також можуть бути відшкодовані у розмірі витрат на пально-мастильні матеріали з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу, якщо вони підтверджені документально.
Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 р. у справі № 379/1418/18.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що понесені позивачем ТзОВ «Прогрес Д. Ф.» судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000, 00 грн, а також витрати, пов`язані із прибуттям до суду представника позивача у розмірі 2 134, 56 грн, відповідають критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру та з урахуванням відсутності клопотання відповідача про зменшення розміру таких витрат, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача з вищевказаних підстав із прийняттям додаткового рішення у даній справі.
Крім того, позивач у своїй заяві про відшкодування судових витрат просить суд стягнути з відповідача 8 701, 69 грн сплаченого судового збору.
З приводу заяви позивача про відшкодування судових витрат в цій частині суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду Київської області від 01.04.2021 р. у справі № 911/185/21 за позовом ТзОВ «Прогрес Д. Ф.» до ТОВ «СМП-21» про стягнення 549 516, 33 грн позов задоволено повністю і вирішено стягнути з ТзОВ «СМП-21» на користь ТОВ «Прогрес Д.Ф.» 336 111, 93 грн основної заборгованості, 213 404, 40 грн неустойки та судові витрати 8 242, 74 грн судового збору.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:
1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;
2) повернення заяви або скарги;
3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;
4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);
5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
2. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
3. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
4. У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.
5. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
До позовної заяви б/н від 05.01.2021 р. було додано платіжне доручення № 7735 від 10.12.2020 р. про сплату судового збору на суму 8 701, 69 грн.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, та у зв`язку із тим, що рішенням Господарського суду Київської області від 01.04.2021 р. у справі № 911/185/21, яке набрало законної сили 12.05.2021 р., вже було вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 8 242, 74 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу суми сплаченого судового збору, внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме у розмірі 458, 95 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 123, 129, 233 235, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. Заяву б/н від 29.03.2021 р. (вх. № 7654/21 від 01.04.2021 р.) позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Д.Ф.» про відшкодування судових витрат задовольнити.
2. Прийняти додаткове рішення у справі.
5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області.
Суддя В.М.Бацуца