ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

21 травня 2021 року Справа № 915/617/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКСПО» (88000, м. Ужгород, вул. Перемоги, буд. 35, кв. 24; ідентифікаційний код 39272495)

про видачу судового наказу

про: стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБЄР ПЛЮС» (54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, буд. 81/15; ідентифікаційний код 40410996) грошових коштів за невиконання умов договору продажу товару № 04/2020 від 07.07.2020 року у розмірі 45190,88 грн,

В С Т А Н О В И В:

11.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю з обмеженою відповідальністю «ІМЕКСПО» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з заявою б/н від 29.04.2021 (вх. № 7009/21) про видачу судового наказу, в якій просить суд:

1. Видати судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБЄР ПЛЮС» (ІПН 40410996, адреса: 54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 81/15) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКСПО» (88000, м. Ужгород, вул. Перемоги, буд. 35, кв. 24, ) грошових коштів за невиконання умов договору продажу товару № 04/2020 від 07.07.2020 року у розмірі 45190,88 грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБЄР ПЛЮС» (ІПН 40410996, адреса: 54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 81/15) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКСПО» (88000, м. Ужгород, вул. Перемоги, буд. 35, кв. 24, ) судові витрати, а саме: сплачений заявником судовий збір у розмірі 227,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу у зв`язку з таким:

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

За приписами ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до положень ч.ч. 1-3 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За приписами п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.

Таким чином, розглядаючи заяву про видачу судового наказу, суд має встановити обставини виникнення або порушення права грошової вимоги зокрема, й саме в тій сумі, щодо стягнення якої подано відповідну заяву, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту заяви, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМЕКСПО», та доданих до неї документів вбачається, що 07.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМЕКСПО», як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМБЄР ПЛЮС», як покупцем, був укладений Договір продажу товару № 04/2020 (далі Договір), відповідно до предмету якого продавець зобов`язався, згідно заявок покупця, поставити (передати) покупцю товар, якість якого відповідає стандартам і технічним умовам виробника, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити продавцю вартість проданого (поставленого) товару, у строки та в порядку передбачені Договором (п. 1.1). Під товаром у Договорі сторони розуміють товар в асортименті, кількості та за ціною згідно Специфікації (Додаток 1 до договору) та видаткової накладної, на підставі якої товар передається продавцем і приймається покупцем (п. 1.2).

Відповідно до п. 2.3 Договору моментом переходу права власності на товар, від продавця до покупця є момент (дата) підписання сторонами видаткової накладної на товар.

Згідно п. 3.1 Договору покупець зобов`язується сплатити ціну (вартість) товару протягом 21 календарних днів з моменту приймання товару.

Відповідно до п. 3.3 Договору покупець перед одержанням товару зобов`язується передати продавцю належним чином оформлену Довіреність на отримання товару із зазначенням відповідальної особи за прийом товару з боку покупця. Без надання покупцем довіреності на прийом товару, продавець не має права передавати товар покупцю. Продавець в момент передачі товару покупцю зобов`язується передати останньому наступні документи: видаткову накладну на товар (частину, партію товару); товарно-транспортну накладну на товар (частину, партію товару). У випадку відсутності принаймні одного з вищевказаних документів, покупець має право не здійснювати оплату товару до моменту отримання всіх передбачених даних пунктом документів в повному обсязі, і таке не здійснення оплати не буде вважатися порушенням строків оплати з боку покупця, та не буде нести за собою накладення на покупця штрафних санкцій.

Як вказує заявник, відповідно до видаткової накладної від 02 грудня 2020 року ТОВ «ІМЕКСПО» було передано ТОВ «ЕМБЄР ПЛЮС» товар в загальному асортименті в кількості 36 одиниць на загальну суму 55190,88 грн. Відповідний товар був доставлений вантажним транспортом боржнику та переданий представнику боржника, про що свідчать відповідні підписи та печатки на товарно-транспортній накладній № 80630 від 02.12.2020 року.

Проте, як зазначає заявник, незважаючи на обумовлені сторонами строки здійснення оплати, боржник у повній мірі не виконав взяті на себе зобов`язання в частині сплати коштів за отриманий товар ТОВ «ЕМБЄР ПЛЮС» оплатило такий товар тільки на суму 10000,00 грн, у зв`язку з чим загальний борг за поставлений товар складає 45190,88 грн. Відповідна сума підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2020 року до 01.03.2021 року. Боржником на адресу ТОВ «ІМЕКСПО» відправлено гарантійного листа від 03.02.2021 року відповідно до якого ним було визнано борг у розмірі 45190,88 грн та встановлено кінцеву дату сплати боргу до 28.02.2021 року. Проте, станом на 29.04.2021 року відповідний борг ТОВ «ЕМБЄР ПЛЮС» на користь ТОВ «ІМЕКСПО» не повернуто, що і стало підставою для звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника.

Як вбачається зі змісту п.п. 2.3, 3.1 та 3.3 Договору моментом переходу права власності на товар, від продавця до покупця є момент (дата) підписання сторонами видаткової накладної на товар. Покупець зобов`язується сплатити ціну товару протягом 21 календарних днів з моменту приймання товару. Продавець в момент передачі товару покупцю зобов`язується передати останньому наступні документи: видаткову накладну на товар (частину, партію товару); товарно-транспортну накладну на товар (частину, партію товару). У випадку відсутності принаймні одного з вищевказаних документів, покупець має право не здійснювати оплату товару до моменту отримання всіх передбачених даних пунктом документів в повному обсязі.

При цьому, до заяви б/н від 29.04.2021 (вх. № 7009/21) про видачу судового наказу Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМЕКСПО» взагалі не надано копії видаткової накладної на товар, щодо стягнення заборгованості за який заявник звернувся до суду.

Таким чином, оскільки заявником не доведено факту передачі покупцю в момент передачі товару видаткової накладної, суд зазначає про наявність у покупця права не здійснювати оплату товару до моменту отримання такої видаткової накладної.

Наданий заявником гарантійний лист Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБЄР ПЛЮС» від 03.02.2021 на переконання суду не може бути доказом стверджуваних Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМЕКСПО» обставин щодо отримання товару за Договором № 04/2020 від 07.07.2020. Так, у гарантійному листі відсутні посилання на вказаний Договір, та зазначено про отримання боржником від заявника товару у відповідності до видаткових накладних на суму 45190,88 грн, в той час, як заявник стверджує про здійснення поставки на підставі видаткової накладної від 02.12.2020 на загальну суму 55190,88 грн.

З урахуванням наведеного вище, у суду відсутня можливість констатувати настання строку оплати покупцем вартості поставленого товару, а, отже, стверджувати про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМБЄР ПЛЮС» грошового зобов`язання за укладеним між сторонами Договором. Враховуючи наведене, суд не може дійти висновку про виникнення або порушення прав грошової вимоги на заявлену до стягнення суму.

Таким чином, оскільки до заяви не додано документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також із поданої заяви не вбачається порушення права грошової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» на суму 45190,88 грн, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У відповідності до ч. 1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Частиною 2 ст.153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст. ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ІМЕКСПО» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБЄР ПЛЮС» грошових коштів за невиконання умов договору продажу товару № 04/2020 від 07.07.2020 року у розмірі 45190,88 грн у справі № 915/617/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смородінова