Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/1224/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Соломки Володимира Андрійовича

до відповідача 1: Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

до відповідача 2: Товарної біржі "Товарно-сировинна біржа "Галконтракт"

до відповідача 3: ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Плетньов Володимир Олександрович

про визнання недійсними результатів електронного аукціону та скасування протоколу про результати електронног аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації та визнання дійсними результатів попереднього аукціону

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

представники сторін:

від позивача Аврамишин С.В.

від відповідача 1) Муляр С.О.

від відповідача 2) не з`явився

від відповідача 3) не з`явився

від третьої особи не з`явився

Суть спору:

Фізична особа-підприємець Соломка Володимир Андрійович звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідачів: 1) Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, 2) Товарної біржі "Товарно-сировинна біржа "Галконтракт", 3) ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Плетньов Володимир Олександрович, у якій просить суд:

- визнати незаконними та скасувати результати електронного аукціону № UА-РS-2020-07-02-000140-3 та протокол про результати електронного аукціону № UА-РS-2020-07-02-000140-3 від 03.08.2020 року із продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна - будівлі Цепцевицької ветдільниці загальною площею 110,9 кв.м, у складі ветдільниця "А-1" з прибудовою "а", сарай "Б", сарай "б", вбиральня "Г", колодязь "К" за адресою: АДРЕСА_1 ), що перебуває на балансі Сарненської районної державної лікарні ветеринарної медицини, , відповідно до якого переможцем торгів визнано ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна за результатами аукціону з умовами із зниженням стартової ціни, який посвідчений 02.09.2020 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О. та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на будівлі Цепцевицької ветдільниці загальною площею 110,9 кв.м, у складі ветдільниця "А-1" з прибудовою "а", сарай "Б", сарай "б", вбиральня "Г", колодязь "К" за адресою: АДРЕСА_1 );

- скасувати протокол про результати електронного аукціону UА-РS-2020-05-05-000051-3 від 02.07.2020 року, відповідно до якого електронний аукціон визнаний таким що не відбувся та визнати дійсними результати аукціону, що відбувся 31.05.2020 року та протокол про результати електронного аукціону UА-РS-2020-05-05-000051-3, сформований 31.05.2020 року;

- зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях здійснити заходи щодо укладення з ФОП Соломкою Володимиром Андрійовичем, договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації -окремого майна - будівлі Цепцевицької ветдільниці загальною площею 110,9 кв.м, у складі ветдільниця "А-1" з прибудовою "а", сарай "Б", сарай "б", вбиральня "Г", колодязь "К" за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває на балансі Сарненської районної державної лікарні ветеринарної медицини, шляхом викупу, як з покупцем, який єдиний подав заяву на участь в аукціоні за ціною продажу лоту з ПДВ: 142332 (Сто сорок дві тисячі триста тридцять дві) гривні 00 копійок у відповідності до наказу № 321 від 02.06.2020 року, виданого Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях.

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідачів та третьої особи.

Фізична особа-підприємець Соломка Володимир Андрійович зазначає, що 12 березня 2010 року між Регіональним відділенням Фонду держаного майна України по Рівненській області та ФОП Соломкою Володимиром Андрійовичем укладено Договір оренди державного майна терміном на 49 років платного користування державним майном: 57/100 частини будівлі Цепцевицької ветдільниці, загальною площею 110,9 кв.м. Пізніше 03.10.2019 між Регіональним відділенням Фонду держаного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ФОП Соломкою Володимиром Андрійовичем було укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1721-2019 терміном на 2 роки 11 місяців до 02.09.2022 щодо строкового платного користування державним майном: площею 47,4 кв.м. частина нежитлової будівлі Цепцевицької ветдільниці. Наказом Регіонального відділення №54 від 21.01.2020 прийнято рішення про приватизацію об`єкта малої приватизації - окремого майна - будівлі Цепцевицької ветдільниці, загальною площею 110,9 кв.м. Позивач подав відповідні документи на участь в аукціоні із продажу вказаного об`єкта. 02.06.2020 Регіональним відділенням видано наказ № 321, відповідно до якого електронний аукціон UA-PS-2020-05-05-000051-3 було визнано таким, що не відбувся. Надано дозвіл на приватизацію об`єкта шляхом викупу покупцем, який єдиний подав заявку на участь в аукціоні - ФОП Соломка В.А. за запропонованою ціною лоту 118 610 грн. У червні 2020 року до Регіонального відділення Фонду держаного майна України по Рівненській та Житомирській областях надійшла заява (вх.№18/02269), підписана від імені ОСОБА_2 . У заяві висловлена відмова від укладення договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації.

Як зауважує позивач у позовній заяві, він не подавав особисто та не підписував заяву про відмову від укладення договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації. Від його імені заяву подала дружина ОСОБА_3 та не повідомила про це позивача Соломку В.А. Регіональним відділенням складено Акт від 30.06.2020 р. про відмову переможця електронного аукціону від підписання договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації. 03.08.2020 відбувся повторний електронний аукціон із зниженням стартової ціни на 50 відсотків №UА-PS-2020-07-02-000140-3, учасниками якого були ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Відповідно до Протоколу про результати електронного аукціону №435 від 10.08.2020 переможцем визначено ОСОБА_1 .

Позивач вказує також, що ним здійснювалися поліпшення орендованого майна, внаслідок чого його площа, технічні характеристики, а відтак і вартість істотно збільшилися. Вказані поліпшення проводилися в період з 2015 року по 2020 рік. Відповідачем 1 ні при оголошенні першого аукціону, ні при оголошенні другого аукціону не проводилася незалежна оцінка майна із урахуванням всіх поліпшень, не приймалося рішення про викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлової о приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, та при оголошенні аукціону не приймалося рішення про приватизацію на аукціоні з умовами щодо компенсації орендарю невід`ємних поліпшень, не зазначалося про можливість зарахування вартості поліпшень під час остаточного розрахунку за об`єкт приватизації, внаслідок чого порушено, на переконання позивача, його право на приватизацію орендованого ним майна та забезпечення можливості щодо зарахування вартості здійснених поліпшень під час остаточних розрахунків за об`єкт приватизації, а також при оголошенні другого аукціону не приймалося рішення щодо компенсації вартості невід`ємних поліпшень покупцем. Крім цього, ОСОБА_2 вважає, що внаслідок продажу об`єкта оренди іншому покупцю та не вирішення питання щодо компенсації вартості проведених поліпшень, йому заподіяно майнову шкоду, яка обраховується вартістю цих поліпшень.

16 лютого 2021 року від Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях надійшов відзив на позов, у якому викладає позицію, що при проведенні електронних аукціонів, які оспорюються, були дотриманні усі правила їх проведення. Регіональне відділення вживало всіх заходів з метою укладання договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації з учасником аукціону ОСОБА_2 . Проте позивач у встановлені законом строки не вчинив дій зі своєї сторони щодо укладення відповідного договору, натомість наявна заява від його імені про відмову від укладення договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації.

Також Регіональне відділення звертає увагу, що підставою для визнання недійсним аукціону, як самостійного правочину, є виключно порушення встановлених законодавством правил його проведення, зокрема процедури підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону. (Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного суду № 910/6160/17 від 11.04.2018 року). Аналізуючи норми ст.ст. 203, 204, 215 ЦК України вбачається, що на переконання відповідача Регіональним відділенням додержані усі загальні вимоги дійсності правочину. Крім того недійсність даного правочину не встановлена і Законом.

Щодо обставин здійснення невід`ємних поліпшень, на які вказує ФОП Соломка В.А. відповідач 1 зауважує, що позивач не отримував згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна. Орендар у 2010 році звернувся до Регіонального відділення із заявою про надання дозволу на проведення ремонтних робіт орендованого майна. 15.04.2010 Регіональне відділення листом погодило перелік та кошторис ремонтно-будівельних робіт орендованого майна та надало згоду на їх проведення. Питання надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень регулювалося Порядком надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного, затвердженим наказом Фонду державного майна України №1523 від 03.10.2006 р. Законодавством визначено процедуру та порядок дій в процесі вчинення яких орендар набуває право на викуп орендованого майна та здійснення невід`ємних поліпшень, однак у орендаря відсутня письмова згода орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, оскільки позивач за отриманням такої згоди до Регіонального відділення не звертався. Регіональне відділення вважає, що Орендар (позивач) не набув цивільних прав на приватизацію майна шляхом викупу, також не підтвердив документально здійснення власне невід`ємних поліпшень.

Відповідач вважає позовні вимоги необгрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні.

Окрім цього, Регіональне відділення вказує, що частиною 2 ст. 30 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" передбачено, що строк позовної давності для звернення з позовом про відмову в затвердженні протоколу аукціону, визнання недійсними результатів приватизації об`єкта малої приватизації або договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації становить три місяці. Строк позовної давності для звернення з позовом про оскарження рішення органу приватизації про недопущення до участі в аукціоні або про неукладення договору купівлі-продажу з переможцем аукціону складає один місяць з дня оприлюднення результатів аукціону.

Відповідач 1 вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом. Тому просить із покликанням на ст.267 ЦК України застосувати строк позовної давності та відмовити у позові.

Від відповідачів Товарної біржі "Товарно-сировинна біржа "Галконтракт" та ОСОБА_1 відзиви/заяви/клопотання не надходили.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Плетньов Володимир Олександрович письмовивх пояснень по суті спору не надавав.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 27.01.2021 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.02.2021 р. на 10:30 год.

Судові засідання відкладалися на 10.03.2021 р. 11:00 год., на 06.04.2021 р. на 11:00 год.

29.03.2021 р. та 06.04.2021 р. від позивача надійшли клопотання про долучення додаткових доказів по справі, які судом задоволені.

Ухвалою від 06.04.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено спір до слухання по суті на 14.04.2021 р. на 11:00 год.

У судовому засіданні 14.04.2021 р. розпочато розгляд справи по суті, заслухано пояснення представників позивача та відповідача-1.

Ухвалою від 14.04.2021 р. розгляд справи відкладено на 13.05.2021 р. на 11:00 год.

Представник позивача під час розгляду спору по суті позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив позов задоволити. Представник відповідача-1 у свою чергу позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

У подальшому 13.05.2021 р. суд дослідив письмові докази, що містяться у справі.

Заслухано представників сторін у судових дебатах.

Після виходу з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

12 березня 2010 року між Регіональним відділенням Фонду держаного майна України по Рівненській області та ФОП Соломкою Володимиром Андрійовичем укладено Договір оренди державного майна терміном на 49 років платного користування державним майном: 57/100 частини будівлі Цепцевицької ветдільниці, загальною площею 110,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває на балансі Сарненської районної державної лікарні ветеринарної медицини (арк.с. 9-11).

Між сторонами підписано відповідний Акт прийому-передачі нерухомого майна від 15.03.2010. (арк.с. 12).

У подальшому 03.10.2019 між Регіональним відділенням Фонду держаного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ФОП Соломкою Володимиром Андрійовичем було укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1721-2019 терміном на 2 роки 11 місяців до 02.09.2022 щодо строкового платного користування державним майном: площею 47,4 кв.м. частина нежитлової будівлі Цепцевицької ветдільниці, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває на балансі Сарненської районної державної лікарні ветеринарної медицини (арк.с. 15-18).

Між сторонами підписано відповідний Акт прийому-передачі нерухомого майна від 03.10.2019 (арк.с. 18).

Згідно Наказу Фонду державного майна України №1574 від 28.12.2019 було затверджено перелік об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році. До цього переліку включено серед іншого будівлю Цепцевицької ветдільниці, загальною площею 110,9 кв.м. (арк.с. 116-117).

Наказом Регіонального відділення №54 від 21.01.2020 прийнято рішення про приватизацію об`єкта малої приватизації - окремого майна - будівлі Цепцевицької ветдільниці, загальною площею 110,9 кв.м., у складі уборна, хлів, криниця бетонна, за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває на балансі Сарненської районної державної лікарні ветеринарної медицини (арк.с. 118). Згідно наказу приватизація даної будівлі повинна відбутися шляхом продажу на електронному аукціоні.

Наказом Регіонального відділення Фонду держаного майна України по Рівненській та Житомирській областях №239 від 21.04.2020 було затверджено висновок про вартість орендованого майна , відповідно до якого ринкова вартість об`єкту оцінки станом на 29.02.2020 склала 117 110 грн. (арк.с. 121).

Наказом №243 Регіонального відділення від 21.04.2020 було затверджено протокол засідання аукціонної комісії №23 для продажу наведеного вище об`єкта малої приватизації та умов продажу (арк.с. 122). Дата публікації інформаційного повідомлення про проведення електронного аукціону - 29.04.2020 (арк.с. 124).

Регіональним відділенням Фонду держаного майна України по Рівненській та Житомирській областях в електронній торговій системі "ПРОЗОРО.ПРОДАЖІ" було розміщено інформаційне повідомлення про проведення в електронній торговій системі електронного аукціону за № UA-PS-2020-05-05-000051-3 (ідентифікатор аукціону) із продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна - будівлі Цепцевицької ветдільниці, загальною площею 110,9 кв.м., у складі ветдільниця "А-1" з прибудовою "а", сарай "Б", вбиральня "Г", колодязь "К", за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває на балансі Сарненської районної державної лікарні ветеринарної медицини, .

Позивач подав відповідні документи на участь в аукціоні із продажу вказаного об`єкта.

02.06.2020 Регіональним відділенням видано наказ № 321, відповідно до якого електронний аукціон UA-PS-2020-05-05-000051-3 було визнано таким, що не відбувся. Надано дозвіл на приватизацію об`єкта шляхом викупу покупцем, який єдиний подав заявку на участь в аукціоні - ФОП Соломка В.А. за запропонованою ціною лоту 118 610 грн. Відповідно до цього ж наказу відділ приватизації, управління державним майном та коративними правами держави Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях було зобов`язано здійснити заходи щодо укладення договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна - будівлі Цепцевицької ветдільниці, загальною площею 110,9 кв.м.

30 червня 2020 року до Регіонального відділення Фонду держаного майна України по Рівненській та Житомирській областях надійшла заява (вх.№18/02269), підписана від імені ОСОБА_2 . У заяві висловлена відмова від укладення договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна - будівлі Цепцевицької ветдільниці, загальною площею 110,9 кв.м. (арк.с. 25).

Поряд з тим, у матеріалах справи міститься заява свідка ОСОБА_3 від 25.03.2021, засвідчена нотаріально, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філіпов М.М. (арк.с. 187-188). У заяві викладено пояснення дружини позивача ОСОБА_2 - Соломки Алли Володимирівни про те, що заява (вх.№18/02269), яка подавалася до Регіонального відділенн Фонду підписана від імені ОСОБА_2 про відмову від укладення договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна - будівлі Цепцевицької ветдільниці, загальною площею 110,9 кв.м. - підписана не позивачем, а особисто ОСОБА_3 . При цьому позивач її не уповноважував на вчинення відповідних дій та не був повідомлений про подання згаданої заяви.

Регіональним відділенням складено Акт від 30.06.2020 р. про відмову переможця електронного аукціону від підписання договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації, згідно якого зафіксовано, що ФОП Соломка В.А. відмовився у встановлені законодавством строки від підписання договору купівлі-продажу по об`єкту малої приватизації будівлі Цепцевицької ветдільниці, загальною площею 110,9 кв.м.

ФОП Соломка В.А. дискваліфіковано та позбавлено права на участь у подальших аукціонах з продажу вищезазначеного об`єкта (арк.с. 126).

03.08.2020 відбувся повторний електронний аукціон із зниженням стартової ціни на 50 відсотків №UА-PS-2020-07-02-000140-3, учасниками якого були ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до Протоколу про результати електронного аукціону №435 від 10.08.2020 переможцем визначено Мулявку Станіслава Івановича (арк.с. 27-28). Протокол електронного аукціону затверджено Наказом Регіонального відділення від №435 від 10.08.2020 (арк.с. 127).

Після винесення Наказу про укладання договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації-окремого майна №475 від 31.08.2020 було укладено Договір від 02 вересня 2020 року купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна, за результатами аукціону з умовами із зниженням стартової ціни, що підписаний між Регіональним відділенням Фонду держаного майна України по Рівненській та Житомирській областях (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) (арк.с. 29-31).

За умовами Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю, який став переможцем електронного аукціону №UА-PS-2020-07-02-000140-3, що відбувся 03.08.2020, об`єкт малої приватизації - будівлю Цепцевицької ветдільниці, загальною площею 110,9 кв.м., у складі ветдільниця (літера "А-1"), прибудова (літера "а"), сарай (літера "Б"), сарай (літера "б"), вбиральня (літера "Г"), колодязь (літера "К"), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а Покупець зобов`язується прийняти Об`єкт приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати визначені в Договорі умови.

Ціна продажу Об`єкта приватизації становить 150 001,20 грн. у тому числі ПДВ 25 000,20 грн.

23 жовтня 2020 року Регіональним відділенням Фонду держаного майна України по Рівненській та Житомирській областях винесено Наказ №539 про затвердження результатів продажу та завершення приватизації об`єкта малої приватизації - будівлі Цепцевицької ветдільниці, загальною площею 110,9 кв.м., у складі ветдільниця (літера "А-1"), прибудова (літера "а"), сарай (літера "Б"), сарай (літера "б"), вбиральня (літера "Г"), колодязь (літера "К"), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (арк.с. 129).

Опубліковано інформацію про результати продажу об`єкта малої приватизації та завершення відповідної процедури (арк.с. 130).

Таким чином, позивач звернувся до господарського суду із даним позовом та вказує, що ним здійснювалися поліпшення орендованого майна, внаслідок чого його площа, технічні характеристики, а відтак і вартість істотно збільшилися. Вказані поліпшення проводилися в період з 2015 року по 2020 рік. Відповідачем 1 ні при оголошенні першого аукціону, ні при оголошенні другого аукціону не проводилася незалежна оцінка майна із урахуванням всіх поліпшень, не приймалося рішення про викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлової о приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, та при оголошенні аукціону не приймалося рішення про приватизацію на аукціоні з умовами щодо компенсації орендарю невід`ємних поліпшень, не зазначалося про можливість зарахування вартості поліпшень під час остаточного розрахунку за об`єкт приватизації, внаслідок чого порушено, на переконання позивача, його право на приватизацію орендованого ним майна та забезпечення можливості щодо зарахування вартості здійснених поліпшень під час остаточних розрахунків за об`єкт приватизації, а також при оголошенні другого аукціону не приймалося рішення щодо компенсації вартості невід`ємних поліпшень покупцем. Крім цього, ОСОБА_2 вважає, що внаслідок продажу об`єкта оренди іншому покупцю та не вирішення питання щодо компенсації вартості проведених поліпшень, йому заподіяно майнову шкоду, яка обраховується вартістю цих поліпшень.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим регулюються Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону визначено, що приватизація державного або комунального майна (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями.

Аукціон - спосіб продажу об`єкта приватизації, за яким власником об`єкта приватизації стає покупець, що в ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (пункт 2 ч. 1 ст. 1 Закону).

Частиною 1 статті 15 Закону передбачено, що об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та Порядок відбору операторів електронних майданчиків для організації проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації, авторизації електронних майданчиків, розмір та порядок сплати плати за участь, визначення переможця за результатами електронного аукціону, а також порядок визначення додаткових умов продажу затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 432 (далі - Порядок № 432).

Пунктом 66 Порядку № 432 встановлено, що переможцем електронного аукціону вважається учасник, що подав найвищу цінову пропозицію за лот, у разі, коли ним зроблений щонайменше один крок аукціону, а у випадках, передбачених пунктом 67 цього Порядку, учасник з наступною за величиною ціновою пропозицією за умови, що ним зроблений щонайменше один крок аукціону, а у разі однакових цінових пропозицій - учасник, що подав її раніше, за умови відсутності належним чином оформленого листа (звернення) від такого учасника про відмову від очікування та відсутності факту натискання ним відповідної кнопки про відмову від очікування в особистому кабінеті.

Згідно пункту 67 Порядку № 432 у разі коли переможець електронного аукціону не відповідає вимогам статті 8 Закону, або в інших випадках, передбачених частиною дев`ятою статті 14, абзацом третім частини шостої статті 15 Закону, орган приватизації завантажує рішення про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону або про відмову від укладення договору купівлі-продажу в електронній торговій системі. Якщо переможець електронного аукціону відмовився від підписання протоколу про результати електронного аукціону або договору купівлі-продажу чи не підписав такий протокол або договір у встановлені строки, орган приватизації складає та завантажує відповідний акт в електронну торгову систему.

У такому випадку в електронній торговій системі автоматично формується новий протокол про результати електронного аукціону з визначенням переможцем електронного аукціону учасника з наступною за величиною ціновою пропозицією, а у разі однакових цінових пропозицій - учасника, що подав її раніше, за умови, що ним зроблений щонайменше один крок аукціону, та у разі відсутності належним чином оформленого листа (звернення) від такого учасника щодо повернення йому гарантійного внеску та відсутності факту натискання ним відповідної кнопки про відмову від очікування в особистому кабінеті.

Переможець електронного аукціону, який відмовився від підписання протоколу про результати електронного аукціону або договору купівлі-продажу, позбавляється права на участь у подальших аукціонах з продажу того самого об`єкта.

З наведеного вбачається, що норми Порядку №432 визначають, що правом на укладення договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації наділені лише учасники, що запропонували найвищу та другу після найвищої ціни (виключно у випадку, якщо учасник, що запропонував найвищу ціну відмовиться від укладення договору або орган приватизації прийме відповідне рішення про відмову у визнанні такого учасника переможцем аукціону чи укладення з ним договору).

При цьому, у разі, коли особа не змогла взяти участь або перемогти в аукціоні, визнання недійсним результатів аукціону саме по собі взагалі не поновлює її прав, адже її правове становище внаслідок визнання аукціону недійсним ніяк не змінюється. Тому застосування даного "способу захисту" на вимогу учасника, інтерес якого порушений, є неприпустимим.

Також, відповідно до частини 9 статті 14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" не можуть бути підставою для прийняття рішення про недопущення потенційного покупця до участі у приватизації формальні (несуттєві) помилки в оформленні заяви на участь в приватизації об`єкта великої приватизації або в документах та інформації, що подаються разом із такою заявою, які не впливають на зміст заяви або документів та інформації, зокрема технічні помилки та описки.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до статті 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції.

Враховуючи встановлені обставини у справі суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №903/857/17, від 28.05.2020 у справі №917/750/19.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить, як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ФОП Соломка Володимир Андрійович викладає позовні вимоги про:

- визнання незаконними та скасування результатів електронного аукціону № UА-РS-2020-07-02-000140-3 та протокол про результати електронного аукціону № UА-РS-2020-07-02-000140-3 від 03.08.2020 року із продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна - будівлі Цепцевицької ветдільниці загальною площею 110,9 кв.м, у складі ветдільниця "А-1" з прибудовою "а", сарай "Б", сарай "б", вбиральня "Г", колодязь "К" за адресою: АДРЕСА_1 ), що перебуває на балансі Сарненської районної державної лікарні ветеринарної медицини, , відповідно до якого переможцем торгів визнано ОСОБА_1 ;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна за результатами аукціону з умовами із зниженням стартової ціни, який посвідчений 02.09.2020 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О. та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на будівлі Цепцевицької ветдільниці загальною площею 110,9 кв.м, у складі ветдільниця "А-1" з прибудовою "а", сарай "Б", сарай "б", вбиральня "Г", колодязь "К" за адресою: АДРЕСА_1 );

- скасувати протокол про результати електронного аукціону UА-РS-2020-05-05-000051-3 від 02.07.2020 року, відповідно до якого електронний аукціон визнаний таким що не відбувся та визнати дійсними результати аукціону, що відбувся 31.05.2020 року та протокол про результати електронного аукціону UА-РS-2020-05-05-000051-3, сформований 31.05.2020 року;

- зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях здійснити заходи щодо укладення з ФОП Соломкою Володимиром Андрійовичем, договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації -окремого майна - будівлі Цепцевицької ветдільниці загальною площею 110,9 кв.м, у складі ветдільниця "А-1" з прибудовою "а", сарай "Б", сарай "б", вбиральня "Г", колодязь "К" за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває на балансі Сарненської районної державної лікарні ветеринарної медицини, шляхом викупу, як з покупцем, який єдиний подав заяву на участь в аукціоні за ціною продажу лоту з ПДВ: 142332 (Сто сорок дві тисячі триста тридцять дві) гривні 00 копійок у відповідності до наказу № 321 від 02.06.2020 року, виданого Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях.

При цьому матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 не був учасником аукціону № UА-РS-2020-07-02-000140-3. Учасниками останнього були ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відтак позивач позбавлений реальної можливості визнання його переможцем аукціону № UА-РS-2020-07-02-000140-3 та як наслідок права на укладення договору купівлі-продажу об`єкта приватизації.

Суд зазначає, що обрані позивачем способи захисту, як-то визнання незаконними та скасування результатів електронного аукціону № UА-РS-2020-07-02-000140-3 з продажу об`єкта малої приватизації, з одночасним визнанням недійсним договору від 02.09.2020 купівлі продажу спірної будівлі (навіть у випадку задоволення позову) жодним чином не поновлять його прав, адже правове становище позивача як особи, що не була учасником аукціону № UА-РS-2020-07-02-000140-3 (оскільки ФОП Соломка В.А. дискваліфіковано та позбавлено права на участь у подальших аукціонах з продажу вищезазначеного об`єкта малої приватизації) жодним чином не зміниться. Зокрема, позивач автоматично не набуде статусу переможця цього аукціону, через відсутність законодавчого підґрунтя в цій частині.

Позивач зазначає, що він не подавав особисто та не підписував заяву про відмову від укладення договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації. Вказана обставина також викладена у заяві свідка ОСОБА_3 .

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що у встановлені законом строки ФОП Соломка В.А. особисто або через уповноваженого представника вживав заходів та вчиняв відповідні дії по зверненню до Регіонального відділення ФДМ України по Рівненській та Житомирській областях щодо сплати ціни продажу лоту, та щодо укладення договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації. Відсутні також докази, які б фіксували перешкоджання посадовими особами Регіонального відділення чи іншими особами підприємцю Соломці В.А. в оформленні відповідних документів, що стосуються купівлі-продажу об`єкта приватизації. Також у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 звертався до правоохоронних чи інших органів з приводу викладених обставин щодо написання заяви до Фонду від його імені іншою особою, щодо вчинення неправомірних, злочинних чи інших дій з метою завдання шкоди інтересам ОСОБА_2

ФОП Соломка В.А. не обгрунтував які ж дії та заходи ним вживалися для завершення процедури приватизації спірного об`єкта. Натомість вбачається, що у встановлені законом строки ФОП Соломка В.А. ні особисто, ні через уповноваженого представника не звертався до Регіонального відділення ФДМ України по Рівненській та Житомирській областях щодо укладення договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації.

Позивач вказує, що ним здійснювалися поліпшення орендованого майна, внаслідок чого його площа, технічні характеристики, а відтак і вартість істотно збільшилися. Вказані поліпшення проводилися в період з 2015 року по 2020 рік. На переконання позивача, порушене його право на приватизацію орендованого ним майна та забезпечення можливості щодо зарахування вартості здійснених поліпшень під час остаточних розрахунків за об`єкт приватизації, а також при оголошенні другого аукціону не приймалося рішення щодо компенсації вартості невід`ємних поліпшень покупцем. Крім цього, ОСОБА_2 вважає, що внаслідок продажу об`єкта оренди іншому покупцю та не вирішення питання щодо компенсації вартості проведених поліпшень, йому заподіяно майнову шкоду, яка обраховується вартістю цих поліпшень.

Право позивача на здійснення невід`ємних поліпшень може бути реалізоване лише в межах договору оренди державного майна.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна. Якщо в результаті поліпшення, зробленого орендарем за згодою орендодавця, створена нова річ, орендар стає її власником у частині необхідних витрат на поліпшення, якщо інше не передбачено договором оренди.

Невід`ємні поліпшення орендованого майна - це здійснені орендарем за час оренди заходи (перепланування, капітальний ремонт, реставрація), спрямовані на покращення стану орендованого майна, відокремлення яких призведе до зменшення його ринкової вартості (п. 2 Постанови КМ України від 10.12.2003 № 1891 "Про затвердження Методики оцінки майна"). Сюди, зокрема, відносять роботи, виконані орендарем за власний рахунок відповідно до рекомендованого переліку, а це: ремонт фасаду орендованого приміщення, всі види будівельно-монтажних та ремонтних робіт, які необхідно виконати з метою відновлення міцності та стійкості основних несучих конструктивних елементів орендованих приміщень: підсилення стін, фундаментів, перекриття будівлі, повна заміна окремих конструктивних елементів орендованих приміщень, які зазнали руйнування внаслідок тривалої експлуатації: заміна вікон, дверей, підлоги, системи опалення, водопостачання, каналізації, енергозабезпечення, зовнішніх мереж тощо.

Отже, законодавством закріплено право наймача на проведення поліпшень майна, яке є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Поліпшення майна означає проведення в ньому таких змін, завдяки яким суттєво збільшується вартість майна, його корисність, порівняно зі станом, в якому воно було до передачі його наймачу, без зміни функціонального призначення речі.

Питання надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень регулювалося Порядком надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного, затвердженим наказом Фонду державного майна України №1523 від 03.10.2006 р. Законодавством визначено процедуру та порядок дій в процесі вчинення яких орендар набуває право на викуп орендованого майна та здійснення невід`ємних поліпшень.

Наказом ФДМ України від 25.05.2018 № 686 затверджено порядок надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, який розроблено з метою визначення процедури надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна.

За п. 2 Порядку процедура надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна включає такі етапи: 1) подання заяви і пакета документів орендарем; 2) розгляд заяви і документації орендаря; 3) прийняття відповідного рішення.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач ОСОБА_2 звертався до відповідача-1 з клопотанням про отримання згоди (дозволу) орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, та відсутні відомості про згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень.

Таким чином, позивач не підтвердив обставин щодо здійснення ним власне невід`ємних поліпшень.

Окрім цього, у прохальній частині позовної заяви відсутні позовні вимоги до відповідачів, які стосуються невід`ємних поліпшень, та останні не є предметом розгляду у справі №918/1224/20.

Відповідно до ст.30 ЗУ "Про приватизацію державного і комунального майна" спори щодо приватизації державного або комунального майна, крім спорів, які виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів, вирішуються господарським судом у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, крім випадків, коли сторони погодили передачу таких спорів на вирішення міжнародному комерційному арбітражу відповідно до частини дванадцятої статті 26 цього Закону.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до положень ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Суд зазначає, що позивач, заявляючи позов та обираючи спосіб захисту повинен дбати про те, щоб резолютивна частина рішення, в якій остаточно закріплюється висновок суду щодо вимог позивача, могла бути виконана в процесі виконавчого провадження у справі, адже у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Згідно з ч. 3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

При цьому, беручи до уваги процедуру приватизації державного майна, яка передбачає підготовку об`єкта до приватизації, прийняття відповідних рішень органом приватизації, проведення аукціону щодо продажу державного майна, формування за наслідками проведення аукціону протоколу проведення аукціону, визначення переможця, затвердження таких протоколів органом приватизації, оформлення продажу через укладення договору купівлі-продажу та інші дії, передбачені законодавством, то таку процедуру можна розглядати як правочин, а для визнання його недійсним згідно вимог ЦК України слід встановити порушення законодавства про приватизацію під час підготовки об`єкта до приватизації та проведення самої процедури торгів.

Дані висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду у подібних правовідносинах (постанова Верховного Суду України від 22.02.2017 у справі № 6-2677цс16, постанова Верховного Суду від 24.07.2019 у справі №804/9872/15, постанова Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №910/10136/17, постанова Верховного суду України від 24.10.2012 у справі №б-116цс12 та постанова Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №490/5475/15).

Разом з тим, подаючи даний позов ФОП Соломка В.А. не обгрунтував у чому ж полягають порушення законодавства про приватизацію під час підготовки об`єкта до приватизації та проведення самої процедури торгів.

У відповідності до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Наведена норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

У п. 26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

За приписами ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду спору має бути встановлено не лише наявність підстав на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Враховуючи наведене у сукупності, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що позов не є достатньо обґрунтованим, оскільки позивачем ФОП Соломка В.А. належними та допустимими доказами не доведено правомірності та законності позовних вимог, так само як і фактів порушення власних прав та інтересів відповідачами у справі.

Відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовної давності, про застосування якої заявив відповідач-1, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Як роз`яснено у нині чинній пп. 2.2 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 N 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Отже, у даному випадку за умов відсутності підстав для задоволення вимог позивача у зв`язку з необґрунтованістю заявленого позову та по причині недоведеності порушення його прав відповідачами, обставини пропуску строку позовної давності, та обставини наявності чи відсутності поважних причин його пропущення, судом не досліджуються.

Висновки суду.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що в позові слід відмовити повністю.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи те, що у позові відмовлено, судові витрати понесені позивачем - залишаються за останнім та не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів.

Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 20 травня 2021 року .

Суддя Бережнюк В.В.