ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" квітня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2686/17

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши скаргу № 29-1/03 від 29.03.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) у виконавчих провадженнях №№ 55669518, 55669890, 55670033 при виконані наказів господарського суду

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко- Тайс», м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю

«ПК Трейдсервісгруп», с. Мархалівка

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Респект Інвест»,

м. Рахів

про стягнення 1 203,05 грн.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржник): не з`явився;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

від ВДВС: не з`явився.

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 01.11.2017 у справі № 911/2686/17 задоволені частково позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», присуджено до солідарного стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та товариства з обмеженою відповідальністю «Респект-Інвест» 11 122,56 грн. штрафу; присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Респект-Інвест» 5 121,16 грн. пені, 7 494,40 грн. 30 % річних, 3 058,70 грн. інфляційних втрат; присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» 797,70 грн. судового збору та 747,84 грн. витрат на оплату послуг адвоката; присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Респект-Інвест» 797,70 грн. судового збору та 747,84 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

27.11.2017 на примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 01.11.2017 у справі № 911/2686/17 були видані відповідні накази.

30.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось до господарського суду Київської області із скаргою № 29-1/03 від 29.03.2021 на бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) у виконавчих провадженнях №№ 55669518, № 55669890, № 55670033 при виконані наказів господарського суду від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17.

В зазначеній скарзі скаржник просить суд визнати в період з 28.12.2020 по 29.03.2021 неправомірною бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) у виконавчих провадженнях № 55669518, № 55669890 № 55670033 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 55669518, № 55669890 № 55670033 із врахуванням Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 55669518, № 55669890, № 55670033 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 з урахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 342 ГПК України, передбачено, що скарги на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення розглядаються у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2021 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» № 29-1/03 від 29.03.2021 призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.04.2021.

Ухвалою суду від 12.04.2021 розгляд скарги був відкладений на 28.04.2021.

Представник скаржника в судові засіданні 12.04.2021 та 28.04.2021 не з`явився, проте на електронну адресу суду від останнього надійшли клопотання № 12-1/04 від 12.04.2021 (вх. № 8540/21 від 12.04.2021) та № 27-1/04 від 27.04.2021 (вх. № 9899/21 від 27.04.2021) про розгляд скарги за відсутності його повноважного представника за наявними матеріалами.

Представники відповідачів 1, 2 в судові засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких письмових пояснень по суті скарги яка розглядається, до суду не надіслали.

Представник відділу ДВС в судові засідання не з`явився, однак 22.04.2021 через канцелярію суду надав супровідний лист № 19.7-38/6498 від 12.04.2021 (вх. № 9562/21 від 22.04.2021) разом із копіями матеріалів виконавчих проваджень, а також на електронну адресу суду надіслав письмові пояснення № 19.7-38/7123 від 23.04.2021 (вх. № 9905/21 від 27.04.2021), в яких останній заперечував проти скарги та просив суд відмовити в її задоволенні. Так, у своїх запереченнях виконавець вказує на те, що на переконання останнього Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» здійснюється зловживання процесуальними правами.

Враховуючи те, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України), а надання письмового відзиву на скаргу є правом, а не обов`язком учасника процесу, господарський суд вважає, що неявка скаржника, боржників та представника відділу ДВС в судові засідання не перешкоджає розгляду скарги за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши і перевіривши подані в підтвердження обґрунтування скарги докази, оцінивши письмові пояснення державного виконавця, судом встановлено.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим, на шкоду одній зі сторін.

Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

У рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 у справі «Савіцький проти України» (заява № 38773/05) та від 05.07.2012 у справі «Глоба проти України» (заява № 15729/07) вказано, що право на суд, захищене п. 1 ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України та практики Європейського суду з прав людини, рішення суду у справі № 911/283/16, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавців.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно з ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З аналізу вищевказаних норм випливає, що учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність органів виконавчої служби, вчинені ними під час, у зв`язку та щодо примусового виконання останніми відповідних рішень господарських судів.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник (ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс») звернувся до господарського суду Київської області зі скаргою на бездіяльність відділу ДВС у справі № 911/2686/17.

Предметом скарги є оскарження бездіяльності державного виконавця Рахівського районного відділу ДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), обумовленої невиконанням вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо вчинення повною мірою дій з примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 в період з 28.12.2020 по 29.03.2021.

В силу положень ст. 1 Закону «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. (ч. ч. 4, 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 4 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 9, 10 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно до пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту України №512/5 від 02.04.2012, перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій, за дорученням державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник (ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс») звернувся до господарського суду Київської області зі скаргою на бездіяльність відділу ДВС у справі № 911/2686/17, яка обумовлена невиконанням вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо вчинення всіх дій з примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 в період з 28.12.2020 по 29.03.2021.

Представник відділу ДВС в судові засідання не з`явився, однак 22.04.2021 через канцелярію суду надав супровідний лист № 19.7-38/6498 від 12.04.2021 (вх. № 9562/21 від 22.04.2021) разом із копіями матеріалів виконавчих проваджень, а також на електронну адресу суду надіслав письмові пояснення № 19.7-38/7123 від 23.04.2021 (вх. № 9905/21 від 27.04.2021), в яких останній заперечував проти скарги та просив суд відмовити в її задоволенні.

Так, з наявних матеріалів виконавчих проваджень вбачається, що 31.01.2018 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55669518 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 27.11.2017 № у справі 911/2686/17 про солідарне стягнення з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ТОВ «Респект-Інвест» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 11 122,56 грн. штрафу.

31.01.2018 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55669890 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 про стягнення з ТОВ «Респект-Інвест» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 5 121,16 грн. пені, 7 494,40 грн. 30 % річних та 3 058,70 грн. інфляційних втрат.

31.01.2018 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55670033 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 про стягнення з ТОВ «Респект-Інвест» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 797,70 грн. судового збору та 747,84 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

31.01.2018 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55669518 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 про солідарне стягнення з ТОВ «Респект-Інвест» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 11 122,56 грн. штрафу.

24.01.2019 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесені постанови у виконавчих провадженнях № 55669518, № 55669890, № 55670033 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, відсутність майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

05.04.2019 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 55669890 за наказом господарського суду від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 про стягнення з ТОВ «Респект-Інвест» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 5 121,16 грн. пені, 7 494,40 грн. 30 % річних та 3 058,70 грн. інфляційних втрат.

05.04.2019 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 55670033 за наказом господарського суду від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 про стягнення з ТОВ «Респект-Інвест» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 797,70 грн. судового збору та 747,84 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

05.04.2019 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 55669518 за наказом господарського суду від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 про солідарне стягнення з ТОВ «Респект-Інвест» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 11 122,56 грн. штрафу.

У зв`язку з реорганізацією територіальних органів Міністерства юстиції України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 870 та необхідністю передачі виконавчих проваджень від одного відділу до іншого Рахівським районним відділом Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) винесено постанови про прийняття виконавчого провадження, зокрема, від 28.12.2019 постанова про прийняття виконавчого провадження № 55670033, від 30.12.2019 постанова про прийняття виконавчого провадження № 55669890, від 30.12.2019 постанова про прийняття виконавчого провадження № 55669518.

В подальшому, зокрема, у спірній період, з метою встановлення майна яке належить боржнику, 26.02.2021 державний виконавець звертався із запитом № 19.7-38/2892 до Територіального сервісного центру № 2145 Регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області, ДП «Держреєстри України», Міністерства економічного розвитку та торгівлі, Філії «Центр транспортного сервісу» «Ліски» ПАТ «Укрзалізниці», Державної авіаційної служби України, Державної інспекції України з питань праці, Міністерства аграрної політики та продовольства України, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, в якому просив надати термінову, вичерпну інформацію про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником ТОВ «Респект-Інвест».

В матеріалах виконавчого провадження наявна відповідь Державної авіації служби України на запит № 19.7-38/2892 від 26.02.2021, в якій останнім повідомлено про те, що наявність або відсутність повітряних суден у фізичних або юридичних осіб, можна дізнаватись з використанням відомостей із відкритих сайтів, зокрема, з Державного реєстру цивільних повітряних суден України.

Матеріали виконавчих проваджень містять інформацію отриману державним виконавцем через Інформаційний ресурс Державного підприємства «НАІС» про отримання відповідей від Податкової служби України щодо наявності у боржника відкритих рахунків та від Міністерства внутрішніх справи щодо зареєстрованого за боржником майна.

Матеріали містять відомості з Державного земельного кадастру, перевірені державним виконавцем 04.01.2021 щодо відсутності у боржника земельної ділянки та направлення 15.01.2021 виконавцем запиту до відділу у Кропивницькому районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо надання інформації про причини незнаходження земельної ділянки з кадастровим номером :27:188:0002 за допомогою інтернет ресурсу «Публічна кадастрова карта», оскільки така числиться в оренді у боржника.

Згідно з актом державного виконавця від 05.02.2021 було встановлено, що виходом державного виконавця на місце виконання рішення суду, будівлі, споруди, приміщення де розташований боржник відсутні. Провести виконавчі дії щодо опису та арешту будь-якого майна та будь-яких готівкових коштів та/або кас неможливо, у зв`язку із їх відсутністю. Майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості та яке належить боржнику на праві власності відсутнє.

16.03.2021 заступником начальника відділу Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) винесено постанову у виконавчому провадженні № 55669890 про арешт коштів боржника.

Поруч з цим, матеріали виконавчих проваджень містять лист державного виконавця, в якому було повідомлено ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про вжиті виконавцем заходи примусу та надіслані копії відповідей на запити державного виконавця, а також зауважено про систематичне внесення останнім інформації до АСВП, а відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони мають відповідні права, в т.ч. ознайомлюватись із матеріалами виконавчого провадження.

Крім того, як вбачається з листа, державним виконавцем запропоновано з`явитись стороні стягувача 05.02.2021 для проведення примусового виконання.

Надіслання листа підтверджується наявною в матеріалах справи копією фіскального чеку від 22.01.2021.

Однак, як вбачається з акту державного виконавця від 05.02.2021 представники стягувача при проведені виконавчих дій були відсутні.

Таким чином, заперечуючи проти доводів скарги, державний виконавець у своїх запереченнях доводить перед судом, що на виконання вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» із відповідною періодичністю, вживав достатньо заходів з метою встановлення майна боржника та звернення на нього стягнення, на підтвердження чого надав для долучення до справи в якості доданих до пояснень копії запитів державного виконавця.

Державний виконавець надаючи пояснення вказує на те, що в автоматизованій системі виконавчого провадження наявні запити щодо перевірки майнового стану боржника до відповідних органів.

Відповідно до розділу VI «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, Міністерство Юстиції України забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації Системи у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації (на основі поширених веб-оглядачів та редакторів) без обмежень та цілодобово.

З метою забезпечення доступу до інформації Системи сторонам виконавчого провадження у інформаційній довідці про реєстрацію виконавчого документа, постанові про відкриття виконавчого провадження роз`яснюється таке право, вказуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Система забезпечує можливість ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а також формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації.

Інформація із Системи щодо виконавчого провадження надається особам, визначеним абзацами першим - третім пункту 4 розділу I цього Положення, шляхом перегляду в електронному вигляді з можливістю її пошуку, узагальнення та формування за відповідними параметрами, а також шляхом формування інформаційної довідки та її друку.

В інформаційній довідці із Системи, що надається особам, визначеним абзацами першим - третім пункту 4 розділу I цього Положення, зазначаються відомості про дії з реєстрації вхідної, вихідної кореспонденції та про рішення, виконавчі дії (в тому числі змінені та видалені) з відображенням дати та часу прийняття рішення і здійснення відповідних дій у Системі.

Поруч з цим, з наданих суду доказів вбачається, що стягувач з матеріалами виконавчих проваджень не ознайомлюється, участі в проведенні виконавчих дій не здійснює, на виклик державного виконавця щодо проведення виконавчих дій не з`являється.

Враховуючи наведене, з наданих суду відділом ДВС доказів, зокрема, матеріалів виконавчих проваджень вбачається, що державним виконавцем в період з 28.12.2020 по 29.03.2021 належним чином здійснювались заходи щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17. Позиція скаржника про не направлення відділом ДВС відповідних запитів не відповідає дійсності та спростовується матеріалами виконавчих проваджень.

Таким чином, твердження стягувача щодо бездіяльності державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) при виконанні наказів господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі № 911/2686/17 є безпідставними та необґрунтованими.

За приписами статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, розглянувши скаргу № 29-1/03 від 29.03.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), встановивши, що згідно з наданими матеріалами виконавчих проваджень з виконання наказів господарського суду Київської області від 27.11.2017, державним виконавцем у період з 28.12.2020 по 29.03.2021 вживаються заходи, щодо виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження», проводяться перевірки майнового стану боржника та здійснюються заходи щодо збирання інформації про сторін виконавчого процесу для належного проведення виконавчих дій, проте як скаржником не доведено належними та допустимими доказами протиправність дій державного виконавця, господарський суд приходить до висновку щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» в задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ).

На підставі викладеного, керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1-3, 18, 129, 339 - 345 ГПК України, господарський суд, -

постановив:

В задоволенні скарги № 29-1/03 від 29.03.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та може оскаржена відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали - 24.05.2021.

Суддя О.О. Христенко