ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

25.05.2021р. Справа №905/694/21 (905/915/21)

Суддя Левшина Г.В.

Розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 , м.Маріуполь

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ», м.Маріуполь

про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації, середнього заробітку та моральної шкоди

в межах справи №905/694/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Буддеталь», м.Краматорськ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ», м.Маріуполь ()

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 28.04.2021р. відкрите провадження у справі №905/694/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ», м.Маріуполь (); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ», м.Маріуполь () строком на сто сімдесят календарних днів; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича.

21.05.2021р. ОСОБА_1 , м.Маріуполь, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ», м.Маріуполь, про стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі 52130,05 грн., компенсації, середнього заробітку та моральної кошти в сумі 5000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 18.04.2018р. позивач працював на посаді моторист-матрос у Товаристві з обмеженою відповідальністю «СРЗ». Згідно наказу №200 від 21.04.2021р. позивача було звільнено у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників на підставі ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю, однак відповідач в порушення ст.116 Кодексу законів про працю не виплатив заробітну плату, що належить позивачу.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.05.2021р. встановлений єдиний унікальний номер судової справи №905/694/21 (905/915/21), справу передано до провадження судді Левшиної Г.В. на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з перебуванням у провадженні судді Левшиної Г.В. справи №905/694/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ», м.Маріуполь.

Як встановлено, у позовній заяві позивач посилається на звільнення його від сплати судового збору за подання заяви в силу приписів п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Проте, суд частково не погоджується з вказаною позицією позивача, з огляду на наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.1 цього Закону судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Водночас ст.5 Закону України «Про судовий збір» установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу законів про працю України, приписи якої кореспондуються із ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Отже, стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Крім того, на підставі ст.2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. №5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. за №114/8713 (далі - Інструкція № 114/8713), розробленої відповідно до Закону України від 17.09.1992р. №2614-ХІІ «Про державну статистику» та Закону України «Про оплату праці» з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (за змістом преамбули цієї Інструкції).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

При цьому, інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції № 114/8713, згідно з пунктом 3.9 якого до них відносяться суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні ст. 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019р. у справі № 910/4518/16.

Крім цього, у поданій позовній заяві позивачем заявлено також вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., за які підлягає сплаті судовий збір згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з поданої позовної заяви, до неї не додано доказів сплати судового збору в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та про стягнення моральної шкоди.

Водночас, з поданих до позовної заяви документів, судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до дублікату посвідчення Серії 225469 с від 31.08.2012р. є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), з огляду на, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, за висновками суду, надана позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст.162 Господарського процесуального кодексу України. Підстав для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.

Відповідно до ст.12 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З огляду на зазначене, суд визнає за необхідне прийняти подану позовну заяву до розгляду, відкрити провадження та призначити розгляд заяви у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Крім того, позивачем додано до позовної заяви клопотання про витребування доказів, в якому останній просить суду витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» наступні документи:

- довідку про розмір заборгованості з заробітної плати ОСОБА_1 станом на дату звільнення;

- довідку з розрахунком суми компенсації втрати частини заробітної плати ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням термінів її виплати;

- довідку з розрахунком середньої (середньоденної, середнього динної) заробітної плати ОСОБА_1 ;

- графік та табель обліку робочого часу ОСОБА_1 за 2020-2021 роки.

Відповідно до ст.81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно ч.2 ст.81 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

З позовної заяви та поданого клопотання вбачається, що документи, які просить витребувати позивач, не надані йому відповідачем, при цьому вказані докази мають суттєве значення для розгляду даного спору.

За таких обставин суд задовольняє клопотання позивача про витребування доказів у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.12, 81, 176, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №905/694/21 (905/915/21).

2. Здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

3. Підготовче засідання призначити на 17.06.2021 року об 11:40 год., яке відбудеться у приміщенні суду (кабінет №407).

4. Зобов'язати позивача та відповідача надати суду належним чином засвідчені копії наказів Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» №51 від 17.04.2018р. про призначення на посаду моториста-матроса ОСОБА_1 та №200 від 21.04.2021р. про його звільнення.

5. Відповідачу надати відповідно до ст.165 ГПК України відзив на позовну заяву і всі письмові докази (які можливо доставити до суду), протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання.

6. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «СРЗ» протягом п`яти днів з отримання даної ухвали подати до суду (разом з доказами направлення позивачу):

- довідку про розмір заборгованості з заробітної плати ОСОБА_1 станом на дату звільнення (по місячно та з відображенням всіх складових такої заборгованості);

- довідку з розрахунком суми компенсації втрати частини заробітної плати ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням термінів її виплати;

- довідку з розрахунком середньої (середньоденної, середнього динної) заробітної плати ОСОБА_1 , розрахованої з врахуванням вимог порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р.;

- графік та табель обліку робочого часу ОСОБА_1 за 2020-2021 роки.

7. Всі витребувані матеріали надати до суду з відповідно оформленим супровідним листом.

8. Явка у засідання представників сторін (позивача, відповідача) є обов'язковою.

Суддя Г.В. Левшина