ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.05.2021 Справа № 914/1240/21

Суддя Господарського суду Львівської області Петрашко М.М., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТЛ Сервіс Україна»

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Грано»

про видачу судового наказу про стягнення 63508,65 грн.

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФТЛ Сервіс Україна» в порядку наказного провадження звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грано» про стягнення 63508,65 грн., з яких 60448,00 грн. основний борг, 611,10 грн. 3% річних та 2449,55 грн. інфляційні втрати.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу встановлено статтею 150 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 1 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 151 Господарського процесуального кодексу України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Як вбачається із переліку додатків поданої заяви, Товариством з обмеженою відповідальністю «ФТЛ Сервіс Україна» зазначено, що до заяви долучено докази сплати судового збору.

Однак, під час розкриття конверта, надісланого Товариством з обмеженою відповідальністю «ФТЛ Сервіс Україна», виявлено недоліки, а саме виявлено, що у конверті відсутній додаток №1 «Докази сплати судового збору», про що Господарським судом Львівської області на підставі Інструкції з діловодства в господарських судах України складено акт від 07.05.2021р. №55.

Таким чином, подаючи заяву про видачу судового наказу, заявником порушено вимоги пункту 1 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФТЛ Сервіс Україна» у видачі судового наказу на підставі пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтею 150, пунктом 1 частини 1 статті 152, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФТЛ Сервіс Україна» у видачі судового наказу в порядку наказного провадження.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу на підставі пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Додаток: акт від 07.05.2021р. №55.

Суддя М.М. Петрашко