РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2021Справа № 910/3355/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрошина" Київської області

до Комунального підприємства "Київпастранс" м. Києва

про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 208690,57 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрошина" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору № 52.18-518 від 5 листопада 2018 р. він передав останньому товар вартістю 248754,60 грн.

Всупереч умов договору відповідач частково оплатив одержаний товар, заборгувавши йому 180654,60 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 11101,12 грн., три проценти річних з простроченої суми 7629,97 грн., пеню 11307,45 грн., а також понесені ним по справі судові витрати, у т.ч. 26000 грн. з попереднього розрахунку витрат по оплаті послуг адвоката та 50000 грн. гонорару адвокату у разі задоволення позову у частині щонайменше 181974 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував. Заявив про сплив строку позовної давності до часу звернення позивача в суд з указаним позовом щодо вимог про стягнення пені. Також зазначав про неспівмірність заявлених позивачем адвокатських витрат із ціною позову, характером спору та не відповідністю (завищенням) вартості гонорару адвоката аналогічним послугам адвоката по м. Києву.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 5 листопада 2018 р. між сторонами по справі укладено договір № 52.18-518, згідно з яким позивач зобов`язався передати відповідачу шини для транспортних засобів великої та малої тоннажності код 34350000-5 за ДК 021:2015 (шини пневматичні) в асортименті, кількості та за цінами вказаними у специфікації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною договору, а відповідач - прийняти та оплатити товар на умовах договору.

Сума договору відповідно до умов п. 3.1. договору становить 2959307 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно умов п. 4.1. договору розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 робочих днів з дати підписання покупцем видаткової накладної на фактично поставлену окрему партію товару.

Строк дії договору відповідно до умов п. 11.1. договору встановлений з дня його підписання сторонами і діє до 5 листопада 2019 р. включно, але у будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання зобов`язань, які виникли під час дії договору.

Вказані обставини підтверджуються наявною у справі копією вищезазначеного договору.

Поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, наявними у матеріалах справи видатковими накладними №№ 483 від 29 листопада 2018 р., 811 від 1 листопада 2019 р., 834 від 6 листопада 2019 р., рахунками на оплату №№ 471 від 29 листопада 2018 р., 759 від 1 листопада 2019 р., 878 від 4 листопада 2019 р., товарно-транспортними накладними №№ Р811 від 1 листопада 2019 р., Р834 від 6 листопада 2019 р., довіреностями на одержання товару № 440 від 29 листопада 2018 р., 406 від 4 листопада 2019 р., банківськими виписками позивача за період 17 грудня 2018-26 квітня 2019 років стверджується факт передачі позивачем відповідачу товару за договором загальною вартістю 248754,60 грн., а також оплати останнім одержаного товару у розмірі 68100 грн.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті за договором, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 625 ЦК України підлягає стягненню 180654,60 грн. боргу (248754,60-68100), 11101,12 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 7629,97 грн. три проценти річних з простроченої суми.

З матеріалів справи слідує, що в суд з указаним позовом позивач звернувся 27 лютого 2021 р., тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 258 ЦК України річного строку позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки за прострочення оплати товару, про застосування якого заявив відповідач. Доказів поважності причин пропуску зазначеного строку суду не надано.

Враховуючи наведене у позові про стягнення 11307,45 грн. пені на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України слід відмовити.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Питання відшкодування витрат по оплаті правової допомоги адвоката підлягає вирішенню в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрошина" Київської області задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, 2, код 31725604) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрошина" (08301, Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, 100-А, код 41676522) 180654,60 грн. боргу, 11101,12 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 7629,97 грн. три проценти річних з простроченої суми, 2990,79 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар