ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. Справа № 914/632/20

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,

Суддів: Бонк Т.Б., Матущак О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від позивача - Бердар С.В. (представник), ОСОБА_2 (керівник)

від відповідача-1 - не з`явився

від відповідача-2 (скаржника) - не з`явився

від третьої особи - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Даіне», б/н від 03 березня 2021 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 02 березня 2021 року (суддя Запотічняк О.Д.)

у справі №914/632/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Орант», м. Стрий, Львівська область

до відповідача-1 Реєстратора Миколаївської районної адміністрації Львівської області Данилко Івана Івановича, м. Миколаїв, Львівська область

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Даіне», м. Стрий, Львівська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , м. Стрий, Львівська область

про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТзОВ «Типеріс», оформлених протоколом №1 від 20.10.2019; визнання недійсним правочину, оформленого актом приймання-передачі від 30.10.2019, щодо передачі нежитлових приміщень та земельних ділянок до статутного капіталу ТзОВ "Типеріс"; скасування рішень державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Львівської обласної ради Данилко Івана Івановича від 05.11.2019 про державну реєстрацію за ТзОВ «Типеріс» нежитлових приміщень та земельних ділянок; витребування у ТзОВ «Даіне» на користь ТзОВ «Орант» відповідних нежитлових приміщень та земельних ділянок

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Орант» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідачів: Реєстратора Миколаївської районної адміністрації Львівської області Данилко Івана Івановича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Даіне» про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТзОВ «Типеріс», оформлених протоколом №1 від 20.10.2019; визнання недійсним правочину, оформленого актом приймання-передачі від 30.10.2019, щодо передачі нежитлових приміщень та земельних ділянок до статутного капіталу ТзОВ «Типеріс»; скасування рішень державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Львівської обласної ради Данилко Івана Івановича від 05.11.2019 про державну реєстрацію за ТзОВ «Типеріс» нежитлових приміщень та земельних ділянок; витребування у ТзОВ «Даіне» на користь ТзОВ «Орант» відповідних нежитлових приміщень та земельних ділянок.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року у справі призначено судову експертизу та зупинено провадження у справі.

Супровідним листом від 14.01.2021 №26254, Київський науково-дослідний інститут судових експертиз направив висновок експертів від 14.01.2021 №26254-26256/20-32 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи.

У вказаному висновку у резолютивній частині зазначено, що підпис від імені ОСОБА_2 у Протоколі №3 від 23.10.2019 та Протоколі №4 від 31.12.2019 виконані ОСОБА_2 . Разом з тим, у мотивувальній частині висновку експерти зазначили, що підписи виконувались до того, як був нанесений друкований текст (спочатку були виконані підписи від імені ОСОБА_2 у даних документах, а потім було нанесено друкований текст).

Ухвалою суду від 21 січня 2021 року суд поновив провадження у справі та призначив до розгляду на 16 лютого 2021 року.

15 лютого 2021 року позивач подав клопотання про призначення експертизи, яке мотивоване тим, що ОСОБА_2 , як основний бенефіціарний власник ТОВ «Орант» не надавав згоди на створення ТОВ «Типеріс», внесення до статутного капіталу останнього нерухомого майна ТОВ «Орант», відчуження частки та відповідно уповноваження на вчинення таких дій ОСОБА_1 , так як участі у загальних зборах учасників ТОВ «Орант» з цих питань не брав, а протоколу №3 загальних зборів учасників ТОВ «ОРАНТ» від 23.10.2019 і протоколу №4 загальних зборів учасників ТОВ «Орант» від 31.10.2019 не підписував, а довести ці обставини без судово-технічної експертизи документів неможливо. Зазначив, що проведення технічної експертизи документів потрібне для встановлення дійсних обставин справи, а саме: факту підроблення протоколу №3 загальних зборів учасників ТОВ «ОРАНТ» від 23.10.2019 та протоколу №4 загальних зборів учасників ТОВ «ОРАНТ» від 31.10.2019.

У вказаному клопотанні позивач пропонує на вирішення експерту поставити наступні питання:

1. У якій послідовності виконувались реквізити (підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Учасник» на четвертій сторінці, відтиск печатки, роздрукування тексту) Протоколу №3 Загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 23.10.2019?

2. У якій послідовності виконувались реквізити (підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Учасник» на третій сторінці, відтиск печатки, роздрукування тексту) Протоколу №4 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 31.10.2019?

3. Чи в той час виконані підписи від імені ОСОБА_2 , що містяться:

а) у графі «Учасник» на четвертій сторінці у Протоколі №3 Загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 23.10.2019;

б) у графі «Учасник» на третій сторінці у Протоколі №4 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 31.10.2019, яким вони датовані, якщо ні, то у який час (період часу) вони виконані?

4. Чи виготовлено надані документи, а саме: Протокол №3 Загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 23.10.2019 та Протокол №4 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 31.10.2019 шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

5. Одним тонером або різними виконаний друкований текст Протоколу №3 Загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 23.10.2019 та Протоколу №4 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 31.10.2019?

6. Чи на однакових аркушах паперу надрукований текст Протоколу №3 Загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 23.10.2019 та Протоколу №4 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 31.10.2019?

Позивач просив суд доручити проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, яким проводилась почеркознавча експертиза.

Ухвалою суду від 16 лютого 2021 року розгляд справи відкладено на 25 лютого 2021 року, у зв`язку із відсутністю відповідачів.

01 березня 2021 року ТзОВ «Даіне» подало до суду клопотання, в якому просило викликати в судове засідання експертів для роз`яснення складеного ними висновку, а у разі призначення судово технічної експертизи документів, просило проведення останньої доручити установі, відмінній від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та на вирішення експерту поставити наступне питання:

1. Чи міг, з технічної точки зору, виготовити та підписати Протокол загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» №3 від 23.10.2019р. і Протокол загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» №4 від 30.10.2019р. гр. ОСОБА_2 ?

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02 березня 2021 року у справі №914/632/20 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертизи суд поставив наступні питання:

1. У якій послідовності виконувались реквізити (підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Учасник» на четвертій сторінці, відтиск печатки, роздрукування тексту) Протоколу №3 Загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 23.10.2019?

2. У якій послідовності виконувались реквізити (підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Учасник» на третій сторінці, відтиск печатки, роздрукування тексту) Протоколу № 4 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 31.10.2019?

3. Чи в той час виконані підписи від імені ОСОБА_2 , що містяться:

а) у графі «Учасник» на четвертій сторінці у Протоколі №3 Загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 23.10.2019;

б) у графі «Учасник» на третій сторінці у Протоколі №4 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 31.10.2019, яким вони датовані, якщо ні, то у який час (період часу) вони виконані?

4. Чи виготовлено надані документи, а саме: Протокол №3 Загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 23.10.2019 та Протокол №4 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 31.10.2019 шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

5. Одним тонером або різними виконаний друкований текст Протоколу №3 Загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 23.10.2019 та Протоколу №4 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 31.10.2019?

6. Чи на однакових по структурі аркушах паперу (колір, товщина, щільність, прозорість, гладкість) надрукований текст Протоколу №3 Загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 23.10.2019 та Протоколу №4 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» () від 31.10.2019?

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що як вбачається з матеріалів справи, суть спору зводиться до того, що позивачем доводиться факт, що ОСОБА_2 не підписував протоколи загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» №3 від 23.10.2019 та №4 від 31.10.2019, не був присутній на зборах, а також те, що друкований текст у Протоколах №3 та №4 нанесений на чисті аркуші з підписами ОСОБА_2, в той час як відповідачем-2 такий факт заперечується. Суд в ухвалі зазначив, що висновок експертизи є одним із доказів, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи і який оцінюється судом разом із іншими доказами за загальними правилами, однак висновок експертизи є докладним описом досліджень проведених експертом (фахівцем) в певній сфері знань з питань, які не можуть бути досліджені в межах судового засідання складом суду.

Щодо визначення питань, які слід поставити на вирішення експерту, суд зазначив, що учасниками не заперечувались та не було відхилено питання №№1-5 з переліку, наданого позивачем у клопотанні про призначення експертизи, однак, щодо питання №6 відповідач та суд мали застереження, у звязку з чим, вказане питання викладено у редакції суду. Щодо питання, запропонованого відповідачем-2 у клопотанні, суд зазначив, що таке питання не є коректним та не потребує спеціальних знань.

Щодо проведення судової експертизи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, проти чого заперечував відповідач-2, суд зазначив, що на проведенні першої почеркознавчої експертизи у справі у м. Києві наголошував саме відповідач-2. Крім цього, суд вказує, що враховуючи територіальну наближеність до міста Львова, місцезнаходженням судових експертів в одній установі, а саме у разі, якщо у судове засідання будуть викликатись судові експерти по технічній експертизі документів, судом з метою проведення виклику експертів в найкоротші терміни, буде простіше зв`язатись з такими в межах однієї установи. Відтак, зважаючи на клопотання відповідача-2 про проведення першої експертизи у справі у Києві, суд вирішив технічну експертизу документів призначити також у Київському науково-дослідному інституті судових експертиз.

Крім цього, суд в ухвалі зазначив, що клопотання відповідача-2 про виклик експертів буде вирішене після проведення технічної експертизи документів, оскільки запропоновані відповідачем-2 питання стосуються більш технічного дослідження документів, а не почеркознавчого, а наданий експертний висновок може виключити необхідність допиту експертів.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Даіне» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 02 березня 2021 року у справі №914/632/20 в частині призначення судової експертизи в Київському НДІ судових експертиз і ухвалити нове рішення, яким доручити проведення судової технічної експертизи документів в установі, відмінній від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Також просить суд на вирішення експертів поставити наступне питання: Чи міг, з технічної точки зору, виготовити та підписати Протокол загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» №3 від 23.10.2019р. і Протокол загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРАНТ» №4 від 30.10.2019р. гр. ОСОБА_2?

Зокрема, зазначає, що експертами у висновку від 14 січня 2021 року викладено твердження з приводу питань, які суд не ставив перед експертами, та саме такі твердження лягли в основу для подачі позивачем в подальшому клопотання про призначення судової технічної експертизи. Такі дії експертів, на думку скаржника, викликають обґрунтовані сумніви у об`єктивності висновку експертів. Апелянт наголошує, що не погоджував проведення експертизи у Київському науково-дослідному інституті судових експертиз та просив суд проведення останньої доручити установі, відмінній від вказаного інституту. Поряд з тим, зазначає про доцільність перед вирішенням клопотання позивача про призначення експертизи, виклику в судове засідання експертів для роз`яснення складеного ними висновку від 14 січня 2021 року, з приводу чого відповідачем-2 подано до суду першої інстанції клопотання. Крім цього, просить суд на вирішення експертизи поставити запропоноване ним питання, яке суд першої інстанції відхилив.

Ухвалою суду від 09 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі №914/632/20 за апеляційною скаргою ТзОВ «Даіне» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 02 березня 2021 року.

23 березня 2021 року від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (б/н від 22 березня 2021 року).

У зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії - судді Бойко С.М., склад судової колегії 05 квітня 2021 року змінено: суддю Бойко С.М. замінено на суддю Матущака О.І.

Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 17 травня 2021 року, з урахуванням «розумного строку розгляду спору».

У зв`язку з відсутністю фінансування, ухвала суду від 05 квітня 2021 року надсилалась учасникам справи на електронні адреси, поряд з тим, вказана ухвала надіслана поштовим зв`язком 16 квітня 2021 року.

14 травня 2021 року від скаржника до суду надійшли пояснення (б/н від 13 травня 2021 року), в яких останній просить, зокрема, розгляд скарги здійснювати без його участі за наявними в матеріалах справи документами.

17 травня 2021 року від третьої особи до суду надійшло клопотання (б/н від 18 травня 2021 року) про розгляд справи без її участі. Однак, таке клопотання надійшло на електронну адресу суду без кваліфікованого цифрового підпису, відтак, суд залишає його без розгляду.

В судове засідання 17 травня 2021 року з`явились керівник та представник позивача, які проти вимог апеляційної скарги заперечили, просили ухвалу Господарського суду Львівської області від 02 березня 2021 року у справі №914/632/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. Зокрема, зазначали, що міркування експертів, які були включені до першого висновку експертизи, відповідають вимогам ч.8 ст.98 ГПК України, при цьому, висновок не містить відповідей на питання, які суд перед експертами не ставив. Щодо установи, якій доручено проведення експертизи, наголошували, що саме за клопотанням відповідача-2 проведення першої експертизи у цій справі доручено саме Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Разом з цим, зазначали, що питання відповідача-2, яке він просив поставити на вирішення експертам та яке відхилено судом, не є коректним та не потребує спеціальних знань.

Представники відповідачів-1,2 та третьої особи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Поряд з тим, апелянт у письмових поясненнях просив розгляд апеляційної скарги здійснювати без його участі.

Оскільки явка представників відповідачів-1,2 та третьої особи в судове засідання не визнавалась обов`язковою, зважаючи на клопотання скаржника та закінчення строку розгляду скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення керівника та представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.1 ЗУ «Про судову експертизу»).

Згідно з ст.98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (ч.2 ст.99 ГПК України).

Згідно ст.100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23 березня 2012 року «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» передбачено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (заява №61679/00 від 01 червня 2006 року).

Судом встановлено, що предметом позову у цій справі є визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТзОВ «Типеріс», оформлених протоколом №1 від 20.10.2019; визнання недійсним правочину, оформленого актом приймання-передачі від 30.10.2019, щодо передачі нежитлових приміщень та земельних ділянок до статутного капіталу ТзОВ «Типеріс»; скасування рішень державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Львівської обласної ради Данилко Івана Івановича від 05.11.2019 про державну реєстрацію за ТзОВ «Типеріс» нежитлових приміщень та земельних ділянок; витребування у ТзОВ «Даіне» на користь ТзОВ «Орант» відповідних нежитлових приміщень та земельних ділянок.

При цьому, обґрунтовуючи позовні вимоги, ТзОВ «Орант» посилається на те, що ОСОБА_2 не підписував протоколи загальних зборів учасників ТзОВ «Орант» №3 від 23 жовтня 2019 року та №4 від 31 жовтня 2019 року та не був присутній на вказаних зборах. Поряд з тим, позивач зазначає, що друкований текст у протоколах №3 від 23 жовтня 2019 року та №4 від 31 жовтня 2019 року нанесено на чисті аркуші з підписами ОСОБА_2 .

Як зазначалось вище, згідно з висновком судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №26254-26256/20-32 від 14 січня 2021 року, за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, надано відповіді на поставлені судом питання, а саме: підпис від імені ОСОБА_2 у Протоколі №3 від 23.10.2019 та Протоколі №4 від 31.12.2019 виконані ОСОБА_2 . Разом з тим, у мотивувальній частині висновку експерти зазначили, що підписи виконувались до того, як був нанесений друкований текст (спочатку були виконані підписи від імені ОСОБА_2 у даних документах, а потім було нанесено друкований текст).

Беручи до уваги вказані вище обставини, з метою прийняття законного, обґрунтованого та мотивованого рішення у цій справі, з огляду на існування між сторонами спору щодо встановлення факту підписання ОСОБА_2 протоколів загальних зборів учасників ТзОВ «Орант» №3 від 23 жовтня 2019 року та №4 від 31 жовтня 2019 року, а також з огляду на наявність сукупності умов, визначених ст.99 ГПК України, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про призначення судової експертизи, з метою повного, всебічного та об`єктивного вирішення спору та залучення спеціальних знань експерта.

Щодо питань, поставлених на вирішення експерту:

Відповідно до ч.4 ст.99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Поряд з тим, згідно з ч.5 ст.99 ГПК України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (ч.6 ст.99 ГПК України).

У п.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23 березня 2012 року «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» передбачено, що формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватися з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України.

Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Так, відповідач-2 на вирішення експерту просив поставити наступне питання: «Чи міг, з технічної точки зору, виготовити та підписати протоколи загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Орант» №3 від 23.10.2019 року і №4 від 30.10.2019 року - гр. ОСОБА_2 ?».

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що запропоноване відповідачем-2 питання є некоректним та таке не потребує спеціальних знань.

Щодо вибору установи, якій доручено проведення судової експертизи:

Відповідно до ч.3 ст.99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Згідно з п.1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08 жовтня 1998 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26 грудня 2012 року), чинним на час винесення місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали (02 березня 2021 року), експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган (особа), який (яка) призначає експертизу (залучає експерта), зазначивши відповідні мотиви, доручає її виконання експертам іншої експертної установи.

Слід зазначити, що при призначенні першої почеркознавчої експертизи у цій справі, місцевий господарський суд врахував клопотання відповідача-2 про доручення проведення експертизи саме Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та призначив проведення експертизи у вказаній установі. У зв`язку з чим, призначаючи судову експертизу, суд врахував наведене, та у випадку виникнення у майбутньому необхідності виклику судових експертів до суду щодо надання пояснень з питань першої почеркознавчої експертизи та наступної технічної експертизи документів, доцільним є призначення експертизи у зазначеній установі. Також, судом враховано територіальну наближеність до міста Львова, зважаючи на заперечення відповідача-2 на проведення почеркознавчої експертизи Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, та її проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про доручення проведення судової технічної експертизи саме Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Щодо тверджень апелянта про обґрунтовані сумніви у об`єктивності висновку експертів, складеного експертами Красюк І.П. та Тарасюк І.М. за результатами почеркознавчої експертизи, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, оскільки зазначення у розділі «Дослідження. Судово-технічне дослідження» висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №26254-26256/20-32 від 14 січня 2021 року інформації про те, що підписи від імені ОСОБА_2 у протоколах загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Орант» №3 від 23.10.2019 року і №4 від 30.10.2019 року, виконувались до того, як був нанесений друкований текст (спочатку були виконані підписи від імені ОСОБА_2 у даних документах, а потім було нанесено друкований текст), не свідчить про необ`єктивність висновків таких експертів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про судово-експертну діяльність» експертна ініціатива - викладення експертом виявлених у ході проведення експертизи відомостей, які можуть мати значення для кримінального провадження, цивільної, господарської, адміністративної справи, справи про адміністративне правопорушення, виконавчого провадження або поза межами судочинства, з приводу яких йому не були поставлені питання.

Так, у розділі «Висновки» судовими експертами надано чіткі відповіді на поставлені судом два питання, а зазначення додаткової інформації у дослідницькій частині висновку, враховуючи, що така інформація має значення для вирішення судової справи, не суперечить засадам щодо проведення експертизи та відповідає положенням ч.8 ст.98 ГПК України, якою передбачено, якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Щодо клопотання відповідача-2 про виклик експертів:

Колегія суддів зазначає, що твердження скаржника про те, що його клопотання про виклик в судове засідання експертів Красюк І.П. та Тарасюк І.М. проігноровано судом, є безпідставними, оскільки суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що подані питання, які відповідач-2 просить поставити експертам на вирішення, стосуються більш технічного дослідження документів, а не почеркознавчого, відтак, суд першої інстанції вказав, що вирішуватиме питання про виклик експертів після проведення технічної експертизи документів, оскільки наданий експертний висновок може виключити необхідність допиту експертів. Вказаний висновок не суперечить нормам процесуального законодавства та колегія суддів вважає такий логічним.

Беручи до уваги все наведене вище, з огляду на предмет доказування у цій справі, дослідивши наявні у справі докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, проаналізувавши поставлені на вирішення експертизи питання, врахувавши мотиви вибору установи, якій доручено виконання експертизи, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого господарського суду про призначення у справі судової експертизи відповідає вимогам закону, а підстави для її скасування, в тому числі і в частині доручення проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз - відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про призначення експертизи (п.11).

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Слід зазначити, що скаржником не доведено, а апеляційним судом не встановлено наявності підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про призначення судової експертизи, відтак, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.98, 99, 100, 255, 270, 271, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 02 березня 2021 року у справі №914/632/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Даіне» - без задоволення.

Матеріали справи №914/632/20 повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 25 травня 2021 року, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Матущака О.І. з 18 по 24 травня 2021 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Матущак О.І.