УХВАЛА

21 травня 2021 року

м. Київ

Справа № 922/1833/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,

розглядаючи у письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 (колегія суддів: Білоусова Я. О., Пуль О. А., Тарасова І. В.) у справі

за позовом заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області до: 1) ОСОБА_1 , 2) Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, 3) Фермерського господарства "Вертіївка 2" про визнання незаконним наказу, визнання недійсними договорів та скасування рішень про державну реєстрацію

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Заступник керівника Дергачівської прокуратури звернувся до Господарського суду Харківської області в інтересах держави до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та ФГ "Вертіївка 2" з позовною заявою про:

- визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 1150-СГ від 19.02.2016;

- визнання недійсним договору оренди землі від 27.04.2016;

- визнання недійсним договору суборенди землі від 21.03.2017;

- скасування рішення про державну реєстрацію від 14.05.2016 № 29599155;

- скасування рішення про державну реєстрацію від 24.03.2017 № 34433145;

- зобов`язання ОСОБА_1 повернути державі земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення площею 40,0 га кадастровий номер :02:001:0758.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.04.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю.

3. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2020 рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2020 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено у повному обсязі.

4. При ухваленні постанови від 23.07.2020 судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

5. Ухвалою Верховного Суду від 18.11.2020 касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2020 у справі № 922/1833/19 закрито.

6. 04.01.2021 до суду від Харківської обласної прокуратури надійшла заява (вх.№ 34) про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просив ухвалити додаткове рішення у справі № 922/1833/19, яким стягнути з відповідачів на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 24 046,31 грн, за подання апеляційної скарги від 18.06.2019 у розмірі 1 921,00 грн та за подання апеляційної скарги від 05.05.2020 у розмірі 36 069,47 грн.

7. Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 заяву Харківської обласної прокуратури задоволено частково,

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської обласної прокуратури 3 842,00 грн судового збору за подання позовної заяви, 640,33 грн судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 18.06.2019, 5 763,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду від 27.04.2020;

- стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на користь Харківської обласної прокуратури 3 842,00 грн судового збору за подання позовної заяви, 640,33 грн судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 18.06.2019, 5 763,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду від 27.04.2020;

- стягнуто з Фермерського господарства "Вертіївка 2" на користь Харківської обласної прокуратури 3 842,00 грн судового збору за подання позовної заяви, 640,33 грн судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 18.06.2019, 5 763,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду від 27.04.2020.

8. При цьому суд не врахував твердження першого та третього відповідачів про те, що рішення суду вже виконано, оскільки доказів на підтвердження наведених посилань до матеріалів справи не надано.

Короткий зміст касаційної скарги

9. ОСОБА_1 у касаційній скарзі просить додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду скасувати.

10. Скарга з посиланням на пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) мотивована неправильним застосуванням та порушенням судом апеляційної інстанції положень частини 2 статті 244 ГПК України, а також відсутністю висновку Верховного Суду щодо застосування зазначеної норми права у подібних правовідносинах.

11. Скаржник наголошує, що у суда не було підстав для ухвалення додаткової постанови після виконання судового рішення у справі.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

12. Харківська обласна прокуратура у відзиві просить касаційну скаргу залишити без задоволення, додаткову постанову апеляційного господарського суду залишити без змін. При цьому зазначає, що згідно з частиною 2 статті 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення, а в даному випадку до 23.07.2023. Крім того, заявник наголошує на неможливості на стадії касаційного провадження прийняття додаткових доказів.

Позиція Верховного Суду

13. Суд апеляційної інстанції, приймаючи додаткову постанову виходив з того, що згідно з пунктом 3 частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

14. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2020 рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2020 у справі № 922/1833/190 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено у повному обсязі.

15. При ухваленні постанови від 23.07.2020 судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

16. Враховуючи, що апеляційним господарським судом при прийнятті постанови від 23.07.2020 апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задоволено, рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2020 у справі № 922/1833/190 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено у повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку про покладення судових витрат у вигляді сплаченого прокурором судового збору за подання позовної заяви, апеляційної скарги на ухвалу суду від 18.06.2019 та апеляційної скарги на рішення суду від 27.04.2020 пропорційно на відповідачів.

17. При цьому, колегія суддів відхилила посилання першого відповідача на те, що дві позовні вимоги щодо визнання недійсним договору суборенди землі від 21.03.2017, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ "Вертіївка 2" та скасування рішення про державну реєстрацію від 24.03.2017 № 34433145, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право суборенди № 1964446 від 21.03.2017 про реєстрацію права суборенди на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0758) за ФГ "Вертіївка 2", які обраховуються судовим збором, були зайвими, оскільки відповідно до постанови апеляційного суду від 23.07.2020, судом було розглянуто шість вимог прокурора та прийнято судове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

18. Колегія суддів також відхилила твердження першого та третього відповідачів про те, що рішення суду станом на теперішній час вже виконано, тому немає підстав ухвалювати додаткове рішення, з огляду на те, що частиною другою статті 244 ГПК України унормовано, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Водночас згідно з частиною першою 1 статті 73 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Фермерське господарство "Вертіївка 2" у поясненнях (вх.№ 901 від 25.01.2021) посилається на те, що 03.11.2020 спірна земельна ділянка перенесена в архів та наказами відділу у Богодухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області передана у приватну власність 20 громадянам. Однак, доказів на підтвердження наведених посилань до матеріалів справи не надано, зокрема не надано акту приймання-передачі земельної ділянки тощо. При цьому інформація про ділянку (кадастровий номер :02:001:0758) не є належним доказом, оскільки не засвідчена належним чином відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 91 ГПК України.

19. Розглянувши доводи та аргументи касаційної скарги разом з матеріалами справи, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність закриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою з таких підстав.

20. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку).

21. Так, Верховний Суд у постановах від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, від 13.10.2020 у справі № 908/93/19, від 01.12.2020 у справі № 910/9739/19 вже виклав висновок щодо застосування статті 244 ГПК України де зазначив, що відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати (частина 1). Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2).

22. Таким чином наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження. Водночас касаційна інстанція позбавлена можливості переглядати оскаржуване судове рішення в іншій частині, оскільки відповідно до частини 2 статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи.

23. Відповідно до частини 2 статті 296 ГПК України про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.

24. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Пелевін проти України" (Pelevin v. Ukraine), заява № 24402/02, § 27, 20.05.2010).

25. Конвенція про захист прав і основоположних свобод має на меті гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (рішення ЄСПЛ у справах "Ейрі проти Ірландії" (Airey v. Ireland), заява № 6289/73, § 24, 09.10.1979; "Гарсія Манібардо проти Іспанії" (Garcia Manibardo v. Spain), заява № 38695/97, § 43, 15.02.2000).

26. У рішенні ЄСПЛ у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" (Garcia Manibardo v. Spain), зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (рішення ЄСПЛ у справі "Monnel and Morris v. the United Kingdom", заява № 9562/81, § 56, 02.03.1987).

27. Отже, право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем порядку доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це зумовлено виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким має на меті забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду". При цьому процесуальні обмеження зазвичай запроваджуються для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб (наведену правову позицію викладено в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4647/18).

28. У зв`язку з тим, що Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів статті 296 ГПК України, судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника та поверненню відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" не підлягають.

Керуючись статтями 234, 235, 296 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі № 922/1833/19 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя В. Ю. Уркевич