УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

25.05.2021Справа № 910/10505/20 (910/7794/21)

Суддя Омельченко Л.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

до ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )

Арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича (свідоцтво про

право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 01.02.2013 № 49)

про стягнення 376 423,37 грн.

у межах справи № 910/10505/20

за заявою ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність боржника фізичної особи

Без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) звернулась до Господарського суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) та до арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 01.02.2013 № 49) про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 255 000,00 грн, індексу інфляції у розмірі 90 650,10 грн та 3% річних у розмірі 30 773,27 грн, а всього 376 423,37 грн.

Крім того, позивач просила відстрочити сплату судового збору у розмірі 4 540,00 грн за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення за наслідками її розгляду.

У зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді Омельченка Л.В. у період з 05.05.2021 по 18.05.2021 (включно) у відпустці, розгляд матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) та до арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 01.02.2013 № 49) про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 255 000,00 грн, індексу інфляції у розмірі 90 650,10 грн та 3% річних у розмірі 30 773,27 грн, а всього 376 423,37 грн у межах справи № 910/10505/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), здійснюється суддею після виходу з відпуски у межах встановленого чинним законодавством строку.

Розглянувши подану позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) та до арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 01.02.2013 № 49) про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 255 000,00 грн, індексу інфляції у розмірі 90 650,10 грн та 3% річних у розмірі 30 773,27 грн, а всього 376 423,37 грн у межах справи № 910/10505/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), суд уважає за необхідне залишити її без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що Господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Як вбачається з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд зазначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно приписів частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

При цьому, судом зазначається, що визначені частиною другою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами Господарського процесуального кодексу України. Таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справі про банкрутство.

Відповідно такий підхід зумовлює сплату позивачем судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру або немайнового характеру до боржника у відповідності до положень підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір». (вказана позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 15.02.2021 у справі № 910/11664/20 та у Постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.04.2021 у справі № 905/1818/19)

Судом зазначається, що подана ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) позовна заява до ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) та до арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 01.02.2013 № 49) про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 255 000,00 грн, індексу інфляції у розмірі 90 650,10 грн та 3% річних у розмірі 30 773,27 грн, а всього 376 423,37 грн у межах справи № 910/10505/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) має майновий характер.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1-го розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.202 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 2 270,00 грн.

З прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) вбачається, що на розгляд суду передано позовну вимогу майнового характеру про стягнення 376 423,37 грн.

З огляду на вказане, розмір судового збору за подання такого позову становить 5 646,35 грн. Проте, позивачем при зверненні з позовом до суду не надано належних доказів на підтвердження сплати судового збору у відповідному розмірі.

Водночас, позивачем у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору у розмірі 4 540,00 грн за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення за наслідками її розгляду.

Статтею 8 Закону унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Згідно з частиною 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Цей перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Отже, у суду відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору позивачу в силу статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

За таких обставин, враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 910/21040/17 від 23.08.2018, в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/1251/20 від 10.11.2020, у справі № 910/12370/19 від 26.08.2020, у справі № 910/16706/17 від 01.06.2020.

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність усунення позивачем зазначених недоліків позовної заяви шляхом надання доказу сплати судового збору у відповідному порядку та обсязі.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) та до арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 01.02.2013 № 49) про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 255 000,00 грн, індексу інфляції у розмірі 90 650,10 грн та 3% річних у розмірі 30 773,27 грн, а всього 376 423,37 грн у межах справи № 910/10505/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 164, 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

3. Позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) та до арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 01.02.2013 № 49) про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 255 000,00 грн, індексу інфляції у розмірі 90 650,10 грн та 3% річних у розмірі 30 773,27 грн, а всього 376 423,37 грн у межах справи № 910/10505/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) - залишити без руху.

4. Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

5. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Ухвала набрала законної сили 25.05.2021, оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Омельченко