РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.05.2021Справа № 910/2353/21

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Свириденко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЬМА Опалубка Україна"

вул. Гната Юри, буд.9, к.414, м. Київ, 03148

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "АРХІСИСТЕМИ"

вул. Ямська, буд. 41, оф. 211, м. Київ, 03150

про стягнення 391 116,84 грн.

За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УЛЬМА Опалубка Україна" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "АРХІСИСТЕМИ" (далі-відповідач) про стягнення 391 116,84 грн. заборгованості по Договору оренди №140/07-20 від 15.07.2020.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.02.2021 вирішено здійснювати розгляд справи №910/2353/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 17.03.2021.

Протокольною ухвалою від 17.03.2021 суд відклав розгляд справи у підготовчому засіданні до 07.04.2021.

06.04.2021 відповідачем подано клопотання про перенесення судового засідання.

Ухвалою суду від 07.04.2021 розгляд справи відкладено на 21.04.2021.

Протокольною ухвалою від 21.04.2021 суд, відповідно до статті 185 ГПК України оголосив про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 910/2353/21 до судового розгляду по суті на 19.05.2021.

У судове засідання, призначене на 19.05.2021 з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У судове засідання 19.05.2021 представник відповідача не з`явився, причин неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином ухвалою суду від 21.04.2021.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/2353/21, однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У судовому засіданні 19.05.2021 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

15.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ульма Опалубка Україна" (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "АРХІСИСТЕМИ" (далі - орендар) укладено договір оренди № 140/07-20, відповідно до якого орендодавець зобов`язався передати, а орендар прийняти у строкове платне користування (оперативну оренду) майно, найменування, перелік та вартість якого з урахуванням індексації визначено у загальних специфікаціях (додаток №1), які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 1.4. договору конкретний перелік обладнання, що складає об`єкт оренди, та його кількість, що передається в оперативну оренду, вказується в акті приймання-передачі (видача), який підписується сторонами під час передачі об`єкта оренди орендодавцем орендарю на складі орендодавця.

У відповідності до п. 2.1. договору орендар вступає в строкове платне користування об`єктом оренди з дати підписання сторонами акта приймання-передачі (видача) об`єкта оренди, за яким об`єкт оренди передається у користування орендарю.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю передоплату за перші 30 календарних днів користування об`єктом оренди, що буде переданий орендарю за актом приймання-передачі в оренду, у розмірі, вказаному в рахунку-фактурі на попередню оплату.

В п. 2.4. договору сторони погодили, що протягом 5 календарних днів з дня підписання цього договору орендар зобов`язаний перерахувати на поточний банківський рахунок орендодавця платежі, розмір яких вказується орендодавцем у рахунках-фактурах, відповідно до умов підписаної сторонами додаткової угоди до договору, суми яких встановлюються як гарантійний платіж. Під гарантійним платежем сторони розуміють грошову суму (грошові суми), які перераховуються орендарем на поточний банківський рахунок орендодавця згідно п.п. 2.4., 2.5. договору у розмірі, вказаному у додатковій угоді до договору. Внесення гарантійного платежу (платежів) здійснюється орендарем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця у розмірі, визначеному згідно додаткової угоди до договору, у виставлених орендодавцем рахунках-фактурах. Гарантійний платіж не є попередньою оплатою, а є погодженим сторонами згідно ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України способом забезпечення виконання грошових зобов`язань орендаря щодо сплати орендної плати, відшкодування вартості втраченого об`єкта оренди, інших грошових зобов`язань орендаря за договором.

Орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди орендодавцю на склад не пізніше останнього робочого дня перед датою, яка вказана в додатковій угоді до договору як строк дії договору, якщо інше не передбачено цим договором, додатковою угодою до нього або нормами цивільного законодавства (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 3.4.2. договору якщо об`єкт оренди чи його складові потребують очистки або ремонту, то орендодавець вказує відповідну кількість товару в акті прийому-передачі та виставляє рахунок-фактуру згідно розцінок, вказаних в додатку №3 до договору, які визначені у відсотках від вартості об`єкта оренди, вказаної в специфікаціях до договору. Орендар зобов`язаний оплатити вартість очистки та ремонту об`єкта оренди протягом 5 банківських днів з моменту виставлення орендодавцем рахунку-фактури. Факт надання послуг орендарю з очистки та ремонту об`єкта оренди (його складових) підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг, який сторони складають і підписують в такому ж порядку, як це передбачено розділом 8 цього договору.

Сторонами в п. 3.8. договору погоджено, що у разі неповернення у визначений договором термін чи ухилення орендарем від повернення об`єкту оренди або його складових, до чого прирівнюється ухилення від підписання акту повернення, протягом 5 робочих днів з дати, коли таке повернення або підписання повинно було відбутись, орендодавець має право вважати, що об`єкт оренди або його складові втрачені. У разі втрати об`єкту чи його складових орендар, на вимогу орендодавця, зобов`язаний відшкодувати останньому вартість втраченого об`єкту оренди або його втрачених складових. Вказане відшкодування здійснюється у розмірі вартості втраченого об`єкта оренди або втрачених складових об`єкта оренди, що визначена у специфікаціях до договору (з врахуванням коригування вартості об`єкта оренди, що здійснюється в порядку, передбаченому п. 7.3. договору), з додаванням до цієї вартості податку на додану вартість за ставкою, встановленою чинним в Україні законодавством на дату такого відшкодування.

Згідно п. 7.1. договору за користування об`єктом оренди орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю орендну плату. Ставка орендної плати на місяць вказується у додатковій угоді до цього договору, підписаній сторонами. Розмір чи ставка орендної плати може бути змінено у порядку та на умовах, визначених цим договором.

При застосуванні у цьому договорі терміну "орендна плата" розуміється місячна орендна плата з урахуванням її індексації та з урахуванням ПДВ з розрахунку 30 днів на місяць. Розмір орендної плати визначається за ставкою, визначеною у додатковій угоді до договору - у відсотках від сукупної вартості майна - об`єкта оренди (ціна кожної одиниці вказана у специфікаціях до договору), переданого орендарю в оренду за актом (актами) приймання-передачі в оренду (WZ). При більшій або меншій кількості днів в місяці орендна плата збільшується або зменшується відповідно на кількість днів у відповідному місяці користування об`єктом оренди. При цьому, день передачі об`єкта оренди та день повернення об`єкта оренди вважаються одним днем. Орендна плата розраховується за формулою, наведеною у п. 7.3. договору.

Пунктом 7.5. договору встановлено, що початком оплачуваного періоду за договором є дата дня одержання об`єкта оренди орендодавцем (дата підписання акту приймання-передачі (видача) об`єкта оренди. Закінченням оплачуваного періоду по оренді за договором є дата дня підписання акту повернення об`єкта оренди. Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за поточний місяць оренди не пізніше 10 числа кожного поточного місяця користування об`єктом оренди. За перші 30 календарних днів оренди орендар сплачує орендну плату у вигляді 100% попередньої оплати.

Пунктами 8.1. та 8.4. договору передбачено, що приймання-передачі послуг з користування об`єктом оренди за цим договором здійснюється щомісячно за актом приймання-передачі наданих послуг. У разі, якщо орендар вчасно не повертає орендодавцю належним чином оформлений акт приймання-передачі наданих послуг, послуги вважаються наданими орендареві належним чином та прийнятими орендарем без будь-яких зауважень та претензій з боку орендаря. Датою приймання-передачі послуг вважається дата, яка вказана в акті приймання-передачі послуг.

Цей договір може бути розірваний в порядку, визначеному цим договором та чинним законодавством України, про що сторона - ініціатор такого розірвання - зобов`язана повідомити іншу сторону. При цьому, об`єкт оренди повинен бути повернутий орендарем орендодавцю протягом 5 робочих днів з моменту розірвання договору (п. 10.1. договору).

У відповідності до п. 10.3. договору, у разі ухилення орендарем від повернення об`єкта оренди або його складових відповідно до цього договору, до чого прирівнюється ухилення від підписання будь-якого акту повернення, вважається, що об`єкт оренди втрачений орендарем і орендодавець має право вимагати від орендаря відшкодування вартості втраченого об`єкта оренди.

Орендодавець має право відмовитися від договору оренди в односторонньому порядку і вимагати повернення об`єкта оренди, у разі прострочення орендарем виконання грошових зобов`язань за договором. У разі відмови орендодавця від договору, договір є розірваним з моменту відправлення орендодавцем орендареві повідомлення орендодавця про відмову від договору (п. 10.4. договору).

Крім того, між сторонами підписані специфікації № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 до цього договору, в яких наведено перелік обладнання, яке передається в оренду та їх вартість за одиницю.

З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «УЛЬМА Опалубка Україна» належним чином виконало зобов`язання за Договором і передало Орендарю у користування опалубку (об`єкт оренди) відповідно до підписаних Сторонами актів приймання-передачі майна в оренду (WZ) загальною кількістю 3 042 елементи опалубки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач користувалося орендованим майном у період з серпня 2020 року по грудень 2020 року включно, при цьому відповідачем порушувались умови договору щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів.

13.01.2021 позивач направив на адресу відповідача вимогу (з повідомленням про розірвання договору) за вих. № 10, в якій просив до 29.01.2021 погасити заборгованість за договором.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення заборгованості з оренди елементів опалубки в сумі 165 558,45 грн, а також вартості втрачених (своєчасно неповернутих з оренди) 139 елементів опалубки у розмірі 212 837,83 грн. та вартості очистки та ремонту повернутих з оренди в неналежному стані елементів опалубки - 12 720,56 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 15.07.2021 укладено договір оренди №140/07-20, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування обладнання у кількості 3042 елементи, про що сторонами підписано акти прийому-передачі.

Протягом строку оренди (серпень - грудень 2020 року) Орендодавцем нараховано Орендарю загальну вартість послугу сумі 444 480,39 грн., з яких: 431 759,83 грн. - загальна вартість оренди опалубки за серпень - грудень 2020 року; 12 720,56 грн. - загальна вартість ремонту, очистки повернутої Орендарем з оренди в неналежному стані опалубки

Відповідно до умов Договору у разі наявності боргу за Договором на момент припинення дії Договору, сплачені Орендарем гарантійні платежі стають власністю Орендодавця, який за рахунок цих платежів може зменшити суму боргу за Договором (як за послуги з оренди, так і за інші послуги - очистки/ремонту повернутої з оренди в неналежному стані опалубки).

Відповідно до абз. 2 п. 7.5 Договору Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату щомісяця не пізніше 10-го числа поточного місяця.

Як вказує позивач, зважаючи на те, станом на 31.12.2020 року борг з оренди за Договором Орендарем не був погашений, то сплачені Орендарем за Договором гарантійні платежі з 01.01.2020 року стали власністю Орендодавця, які Орендодавець повністю зарахував в часткове погашення боргу за Договором.

Станом на 01.01.2021 року Орендарем не повернуто з оренди вказані вище 139 елементів опалубки. Пунктом п. 3.8. Договору передбачено: «У разі неповернення у визначений Договором термін чи ухилення Орендарем від повернення об`єкту оренди або його складових, до чого прирівнюється ухилення від підписання Акту повернення, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати, коли таке повернення або підписання повинно було відбутись, Орендодавець має право вважати, що об`єкт оренди або його складові втрачені.

У разі втрати об`єкту оренди чи його складових Орендар, на вимогу Орендодавця, зобов`язаний відшкодувати останньому вартість втраченого об`єкту оренди або його втрачених складових. Вказане відшкодування здійснюється у розмірі вартості втраченого об`єкта оренди або втрачених складових об`єкта оренди, що визначена у специфікаціях до Договору (з врахуванням коригування вартості об`єкта оренди, що здійснюється в порядку, передбаченому п. 7.3 Договору), з додаванням до цієї вартості податку на додану вартість за ставкою, встановленою чинним в Україні законодавством на дату такого відшкодування.».

Станом на 13.01.2021 року вказані вище 139 елементів опалубки з оренди Орендарем так і не повернуті. Відтак, ці елементи вважаються втраченими і на їхню загальну вартість (177 364,86 грн.) Орендодавець додатково нараховує суму ПДВ (35 472,97 грн.) Таким чином, Орендар зобов`язаний відшкодувати Орендодавцю вартість неповернутих з оренди 139 елементів опалубки загалом у сумі 212 837,83 грн. (в т.ч. ПДВ - 35 472,97 грн.).

Вимогою від 13.01.2021 року (направленою Орендарю електронною поштою та Укрпоштою) Орендодавець просив у строк до 29 січня 2021 року в добровільному порядку перерахувати на банківський рахунок Орендодавця 177 364,86 грн. та відшкодувати Орендодавцю вартість неповернутих з оренди 139 елементів опалубки загалом у сумі 212 837,83 грн. (в т.ч. ПДВ - 35 472,97 грн.).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що цю вимогу позивача не задоволено, заборгованість з орендних платежів не погашено, 139 елементів опалубки не повернуто.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Отже, з наведеного вбачається, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 165 558,45 грн. за користування орендованим обладнанням, а також з огляду на те, що відповідачем не повернуто позивачу 139 елементів опалубки, відповідно останнього виникла заборгованість у сумі 212 837,83 грн. з відшкодування вартості втрачених (своєчасно неповернутих з оренди) 139 елементів опалубки та вартості очистки та ремонту повернутих з оренди в неналежному стані елементів опалубки - 12 720,56 грн., що підтверджується матеріалами справи, при цьому, на підтвердження зворотного "БК "АРХІСИСТЕМИ" не надано суду належних доказів.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав, жодного заперечення проти позову не навів.

Враховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ульма Опалубка Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "АРХІСИСТЕМИ" про стягнення заборгованості з оренди елементів опалубки у розмірі 165 558,45 грн, а також вартості втрачених (своєчасно неповернутих з оренди) 139 елементів опалубки у розмірі 212 837,83 грн. та вартості очистки та ремонту повернутих з оренди в неналежному стані елементів опалубки - 12 720,56 грн., відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ульма Опалубка Україна" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "АРХІСИСТЕМИ" (вул. Ямська, буд. 41, оф. 211, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 42050195) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ульма Опалубка Україна" (03148, місто Київ, вулиця Гната Юри, будинок 9, квартира 414; ідентифікаційний код 31563803) заборгованість з оренди елементів опалубки у розмірі заборгованості з оренди елементів опалубки в сумі 165 558,45 грн, а також вартості втрачених (своєчасно неповернутих з оренди) 139 елементів опалубки у розмірі 212 837,83 грн. та вартості очистки та ремонту повернутих з оренди в неналежному стані елементів опалубки у розмірі 12 720,56 грн. та судовий збір у розмірі 5 866,75 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 24.05.2021.

Суддя М.О. Лиськов