Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/292/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" (33023, м. Рівне, вул. Грушевського академіка, 24, )

до відповідача Управління освіти Сарненської міської ради (34500, Рівненська область, Сарненський район, м. Сарни, вул. Демократична, 17, )

про стягнення в сумі 65 359,18 грн..

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Управління освіти Сарненської міської ради в якому просить стягнути з останнього 63682,54 грн. заборгованості за поставлений природний газ за період січень-березень 2021 року, 1373,46 грн. інфляційних втрат та 303,18 грн. 3 % річних.

Дану позовну заяву обгрунтовує тим, що Позивач у січні, лютому та частково у березні 2021 року поставив Відповідачу природний газ на загальну суму 63 682,54 грн.. Факт поставки газу підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2021 року, 28.02.2021 року, які підписані Позивачем та Оператором ГРМ-АТ "Рівнегаз", та скріплені печатками. Однак, всупереч нормам діючого законодавства України, Відповідач не здійснив розрахунок з Позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 63 682,54 грн.. Крім того, Позивачем на суму боргу нараховано 1373,46 грн. інфляційних втрат, та 303,18 грн. 3 % річних за період лютий-квітень 2021 року. Загальна сума заборгованості становить 65 359,18 грн..

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Від представника Позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли пояснення, в яких зазначає наступне. ТОВ «Рівнегаз Збут» у січні, лютому та частково у березні 2021 року здійснило поставку природного газу, а Відповідач прийняв поставлений природний газ, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за січень, лютий, березень 2021 року. Крім того, факт споживання природного газу Відповідачем підтверджується підписаними актами приймання - передачі природного газу по об`єктах Відповідача з АТ "Рівнегаз" у січні, лютому та березні 2021 року.

Представник позивача зазначає, що в матеріалах справи міститься скріншот з Інформаційної платформи Оператора ГРМ, яким підтверджено, що обсяг газу спожитий Управлінням освіти Сарненської міської ради було включено в обсяг газу фактично поставленого ТОВ «Рівнегаз Збут», що відповідно виключає наявність у Відповідача іншого Постачальника у зазначений у позовній заяві період, а це січень, лютий, 1-2 число березня 2021 року.

Відповідно до положень Кодексу ГТС, Реєстром споживачів постачальника є перелік споживачів, які в інформаційній платформі закріплені за певним постачальником у розрахунковому періоді (п. 5 глави 1 розділу і Кодексу ГТС).

Пунктом 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС передбачено, що постачальник має право визначити по споживачу в інформаційній платформі кінцеву дату постачання природного газу такому споживачу (з якої споживач буде виключений з Реєстру такого постачальника) та/або визначити періоди постачання природного газу такому споживачу.

Споживач з ЕІС-кодом 56XS00017Q66SOOM з 23.01.2021 року по 02.03.2021 року був закріплений в Реєстрі пар споживачів постачальника ТОВ «Рівнегаз Збут».

За приписами розділу II Правил постачання природного газу, підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС- коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

Представник позивача зазначає, що постачання природного газу здійснюється виключно через та за допомогою Інформаційної платформи Оператора ГТС. Інформаційна платформа є доступною для Постачальника природного газу та містить, зокрема, інформацію про період закріплення в Реєстрі постачальника того чи іншого споживача, а також про фактичне добове споживання природного газу та інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця. Тому, Постачальник отримує дані про фактичне споживання Споживачем природного газу не тільки від споживача та/або Оператора ГРС, а із Інформаційної платформи Оператора ГТС.

На підтвердження вказаних обставин ТОВ «Рівнегаз Збут» в якості обґрунтування позовних вимог в частині обсягів постачання природного газу Відповідачу, також надавало Інформацію про Споживання природного газу Управлінням освіти Сарненської міської ради з ресурсу ТОВ «Рінегаз Збут» в січні, лютому та за 1-2 число березня 2021 року, згідно остаточних алокацій інформаційної платформи добового балансування.

На підтверджені обсяги спожитого природного газу управлінням освіти, ТОВ «Рівнегаз Збут» сформувало акти приймання передачі природного газу у січні-березні 2021 року. Крім того, представником позивача надано копії актів приймання-передачі природного газу за січень-березень 2021 року, які підписані між Позивачем та Відповідачем.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, причин не надання не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №33 2.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду спору та вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності відзиву з боку останнього.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Відповідно до п. 2 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРC) для визначення об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокації) приймаються дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ (АТ «Рівнегаз»). Уразі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ приймаються дані комерційного вузла обліку споживача.

Згідно з п. З глави 3 розділу IX Кодексу ГРС, період, за який по об`єкту споживача визначається фактичний об`єм (обсяг) споживання (розподілу/постачання) природного газу

(алокація), є календарний місяць.

Як вбачається зі змісту п. 6 глави 3 розділу IX Кодексу ГРС, визначений Оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичний об`єм та обсяг розподілу та споживання (постачання) природного газу по об`єкту споживача (алокація) за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передається Оператору ГТС у встановленому Кодексом ГТС порядку для включення в місячний баланс природного газу по ГТС і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

Як встановлено судом, в матеріалах справи міститься скріншот з Інформаційної платформи Оператора ГТС, яким підтверджено, що обсяг газу спожитий Управлінням освіти Сарненської міської ради було включено в обсяг газу фактично поставленого ТОВ «Рівнегаз Збут», що відповідно виключає наявність у Відповідача іншого Постачальника у зазначений у позовній заяві період, а це січень, лютий, 1-2 число березня 2021 року.

Відповідно до положень Кодексу ГТС, Реєстром споживачів постачальника є перелік споживачів, які в інформаційній платформі закріплені за певним постачальником у розрахунковому періоді (п. 5 глави 1 розділу і Кодексу ГТС).

Пунктом 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС передбачено, що постачальник має право визначити по споживачу в інформаційній платформі кінцеву дату постачання природного газу такому споживачу (з якої споживач буде виключений з Реєстру такого постачальника) та/або визначити періоди постачання природного газу такому споживачу.

Матеріалами справи підтверджено, що споживач з ЕІС-кодом 56XS00017Q66SOOM з 23.01.2021 року по 02.03.2021 року був закріплений в Реєстрі пар споживачів постачальника ТОВ «Рівнегаз Збут».

За приписами розділу II Правил постачання природного газу, підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС- коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

За правилами п. 1 глави 1 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП N 2494 від 30.09.2015 р. комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.

Відтак, постачання природного газу здійснюється виключно через та за допомогою Інформаційної платформи Оператора ГТС. Інформаційна платформа є доступною для Постачальника природного газу та містить, зокрема, інформацію про період закріплення в Реєстрі постачальника того чи іншого споживача, а також про фактичне добове споживання природного газу та інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця. Постачальник отримує дані про фактичне споживання Споживачем природного газу не тільки від споживача та/або Оператора ГРМ, а і з Інформаційної платформи Оператора ГТС.

Однак, Відповідач, як споживач газу, не припинив споживання природного газу та продовжував отримувати природний газ від ТОВ «Рівнегаз збут» протягом січня-березня 2021 року, внаслідок чого відбулося позадоговірне постачання природного газу на суму 63 682,54 грн..

Як встановлено судом, Позивач у січні - березні 2021року здійснив поставку природного газу, а Відповідач прийняв поставлений природний газ. Зокрема, факт отримання природного газу Відповідачем підтверджується підписаними Управлінням освіти Сарненської міської ради актами приймання - передачі природного газу від 28.02.2021р., 31.03.2021р по об`єктах Відповідача з АТ «Рівнегаз» у січні-березні 2021 року. В якості доказу поставки газу Відповідачу, Позивачем надано суду прінт-скрін з Інформаційної платформи Оператора ГТС, яким підтверджено, що поставка газу Відповідачу у січні-березні 2021 року відбувалася з ресурсу ТОВ «Рівнегаз збут".

Як встановлено судом, поставка Позивачем Відповідачу природного газу за період січень-березень 2021 року на суму: у січні - 30932,60 грн., лютому- 31354,02 грн., та у березні - на суму 1395,92 грн. є позадоговірною.

Доказів зворотнього, зокрема відмови Відповідача від прийняття природного газу у зазначених об`ємах, судом не встановлено, а сама вартість поставленого природного газу на суму - 63 682,54 грн., підтверджена актами приймання-передачі природного газу, які підписані Позивачем та АТ "Рівнегаз". Відтак, у відповідача виник обов`язок провести з позивачем розрахунок за спожитий природний газ.

Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати отриманого газу не виконав, відтак станом на дату розгляду справи, заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 63 682,54 грн..

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відтак, з огляду на те, що Відповідач, як споживач газу, не припинив споживання природного газу та продовжував отримувати природний газ від ТОВ «Рівнегаз збут» протягом січня-березня 2021 року, в Управління освіти Сарненської міської ради виникло зобов`язання щодо оплати вартості отриманого природного газу у сумі 63 682,54 грн..

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача заборгованості за поставлений природний газ за період січень-березень 2021 року на суму: у січні - 30932,60 грн., лютому - 31354,02 грн., та у березні - на суму 1395,92 грн. обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищезазначеного, Позивач просить стягнути з Відповідача 303,18 грн. 3 % річних за період лютий-квітень 2021 року, 1373,46 грн. інфляційних втрат за період лютий березень 2021 року.

Суд, здійснивши перерахунок нарахованих Позивачем сум 3 % річних та інфляційних прийшов до висновку, що наданий Позивачем розрахунок є вірним, відтак позовні вимоги про стягнення з Відповідача 303,18 грн. 3 % річних, 1373,46 грн. інфляційних втрат є законними та обґрунтованими, Відповідачем не спростованими, підтвердженими матеріалами справи, а відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, враховуючи, що Позивач довів факт отримання Відповідачем природного газу від ТОВ «Рівнегаз збут» протягом січня-березня 2021 року на суму 63 682,54 грн., наявність заборгованості за поставлений природний газ зі сторони Відповідача, а Відповідач вказаних обставин належними та допустимими доказами не спростував, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача, так як спір виник внаслідок його неправильних дій.

Відповідно до частини п`ятої статті 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Управління освіти Сарненської міської ради (34500, Рівненська область, Сарненський район, м. Сарни, вул. Демократична, 17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" (33023, м. Рівне, вул. Грушевського академіка, 24, ) 63 682,54 грн. заборгованості за поставлений природний газ протягом січня-березня 2021 року, 1373,46 грн. інфляційних втрат, 303,18 грн. 3 % річних та 2270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.