РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.05.2021Справа № 910/2491/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росторг-Інвест»

до Міністерства оборони України

про стягнення 27.488,08 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

17.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Росторг-Інвест» до Міністерства оборони України про стягнення 27.488,08 грн безпідставно набутих коштів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що останнім 20.11.2020 було подано свою пропозицію щодо участі в переговорній процедурі для потреб оборони, замовником якої був відповідач. Протоколом № 75/661/10 від 01.12.2020 позивача було запрошено на переговори. Протоколом № 75/661/13 від 07.12.2020 позивача було визнано переможцем переговорної процедури та було висунуто намір про підписання договору. На виконання умов тендерної документації позивачем, як забезпечення виконання договору, було сплачено 5% від суми договору про закупівлю, а саме 45.000,00 грн, що становило 5% від передбаченої договором суми (900.000.00 грн). Проте 15.12.2020 сторонами підписана додаткова угода № 1, якою було встановлено суму договору 360.000,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до відповідача з листом № 17.12-1/2020 від 17.12.2020 про повернення надмірно сплачених коштів у розмірі 27.000.00 грн. Враховуючи те, що відповідачем не було повернуто позивачу вищевказану суму, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 27.488,08 грн, з яких 27.000.00 грн становить сума безпідставно набутих коштів, 351,00 грн інфляційні втрати та 137,08 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/2491/21 від 24.02.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

03.03.2021 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 відкрито провадження у справі № 910/2491/21 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 11.03.2021 направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 506 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідач ухвалу суду від 11.03.2021, надіслану за вказаною вище адресою, отримало 15.03.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 506.

14.04.2021 від позивача до суду надійшло клопотання про прискорення розгляду справи.

11.05.2021 від позивача до суду надійшло клопотання про надання матеріалів справи для ознайомлення.

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 11.03.2021 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Закон України «Про державні закупівлі» визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Статтею 1 Закону України «Про державні закупівлі» надано наступні визначення

договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару;

забезпечення тендерної пропозицїї / пропозиції - надання забезпечення виконання зобов`язань учасником перед замовником, що виникли у зв`язку з поданням тендерної пропозиції / пропозиції, у вигляді такого забезпечення, як гарантія;

переможець процедури закупівлі - учасник, тендерна пропозиція якого відповідає всім критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, і визнана найбільш економічно вигідною, та якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю, або учасник, якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі;

спрощена закупівля - придбання замовником товарів, робіт і послуг, вартість яких дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону;

тендерна документація - документація щодо умов проведення тендеру, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу в електронній системі закупівель;

учасник процедури закупівлі / спрощеної закупівлі (далі - учасник) - фізична особа, фізична особа - підприємець чи юридична особа - резидент або нерезидент, у тому числі об`єднання учасників, яка подала тендерну пропозицію / пропозицію або взяла участь у переговорах у разі застосування переговорної процедури закупівлі.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 40 Закону України «Про публічні закупівлі» переговорна процедура закупівлі використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю після проведення переговорів щодо ціни та інших умов договору про закупівлю з одним або кількома учасниками процедури закупівлі.

За результатами проведених переговорів з учасником (учасниками) процедури закупівлі замовник приймає рішення про намір укласти договір про закупівлю.

Протоколом засідання тендерного комітету Міністерства оборони України № 75/661/3 затверджено тендерну документацію за переговорною процедурою закупівлі щодо предмету закупівлі Питна вода (41110000-3)(Вода питна бутильована), код за ДК 021:2015 - 41110000-3, у кількості 300 000 л, замовником якого виступило Міністерство оборони України.

Згідно з п. 4 тендерної документації очікувана вартість предмета закупівлі визначена в розмірі 987.000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Росторг-Інвест» виявило бажання та подало свою пропозицію на участь у вказані закупівлі.

Згідно витягу з протоколу тендерного комітету Міністерства оборони України щодо розгляду пропозицій учасників відбору на закупівлю Питна вода (41110000-3)(Вода питна бутильована) № 75/661/10 від 01.12.2020 вирішено тендерному комітету Міністерства оборони України провести 03.12.2020 переговори з ТОВ «Росторг-Інвест» щодо закупівлі Питна вода (41110000-3)(Вода питна бутильована).

Згідно витягу з протоколу засідання тендерного комітету Міністерства оборони України щодо розгляду пропозицій учасників відбору на закупівлю Питна вода (41110000-3)(Вода питна бутильована) № 75/661/13 від 07.12.2020 вирішено визначити переможцем та прийняти рішення про намір укласти договір щодо закупівлі спідня Питна вода (41 110000-3) (Вода питна бутильована) 300 000 л за ціною 3,00 грн з ПДВ, на загальну вартість 900.000,00 грн з ПДВ в строки встановлені замовником: ТОВ «Росторг-Інвест». Також вирішено укласти договори щодо закупівлі Питна вода (41110000-3) (Вода питна бутильована) з ТОВ «Росторг-Інвест» у строк не раніше ніж через чотири робочі дні та не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про наміри укласти договори.

За умовами п. 10.1 тендерної документації замовник вимагає від переможця переговорної процедури закупівлі внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю, забезпечення виконання такого договору у формі депозиту (безвідсоткового) - внесення на рахунок замовника суми, яка дорівнює 5% від суми договору про закупівлю. Перерахування коштів здійснюється на рахунок Міністерства оборони України.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов тендерної документації ТОВ «Росторг-Інвест» було сплачено забезпечення в загальному розмірі 45.000,00 грн від суми закупівлі 900.000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 32 від 14.12.2020 на суму 18.000,00 грн та платіжне доручення № 34 від 15.12.2021 на суму 27.000,00 грн.

15.12.2020 між Міністерством оборони України (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росторг-Інвест» (постачальник, позивач) було укладено договір про постачання продовольства для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) № 286/2/20/116 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується у 2020 році поставити Міністерству оборони України воду а саме питна вода (41110000-3) (Вода питна бутильована) (далі - товар), зазначений у специфікації, а замовник забезпечити приймання та оплату товару в кількості та у строки.

Згідно з п. 1.2 договору ціна, кількість, асортимент та строки постачання товару визначаються специфікацією, згідно якої товаром є питна вода (41110000-3)(вода питна бутильована); відповідно до технічних вимог ДСТУ 878-93; строк постачання до 15.12.2020 включно; у кількості 300 000 літрів; загальна ціна товару становить 900.000,00 грн.

Відповідно до п. 1.3 договору замовник має право зменшувати обсяг закупівлі за договором залежно від реального фінансування видатків.

Відповідно до п. 3.1 договору ціна цього договору становить 900.000,00 грн.

Відповідно до п. 11.1 договору постачальник забезпечив виконання своїх зобов`язань за цим договором у розмірі 5% ціни договору: платіжне доручення № 32 від 14.12.2020 в сумі 18.000,00 грн та платіжне доручення № 34 від 15.12.2020 в сумі 27.000,00 грн.

Відповідно до п. 11.5 договору зміни та доповнення до договору вносяться тільки у письмовій формі шляхом укладення відповідних додаткових угод (крім випадків, передбачених п. 6.2.4 договору), які будуть додаватися до тексту цього договору як невід`ємні його частини.

В день укладення договору 15.12.2020 між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росторг-Інвест» укладено додаткову угоду № 1 про постачання продовольства для державних потреб (за кошти Державного бюджету», згідно з п. 1 якої відповідно до п. 11.5 договору № 286/2/20/116 від 15.12.2020 сторони за взаємною згодою, домовилися внести зміни до цього договору, а саме п. 1.2 договору який містить специфікацію згідно якої товаром є питна вода (41110000-3)(вода питна бутильована); відповідно до технічних вимог ДСТУ 878-93; строк постачання до 15.12.2020 включно; у кількості 120 000 літрів; загальна ціна товару становить 360.000,00 грн.

Також даною додатковою угодою внесено зміни до п. 3.1 договору та визначено нову суму договору, що становить 360.000,00 грн.

Спір виник в зв`язку з тим, що внаслідок зміни суми договору зайво сплачене позивачем забезпечення виконання договору в сумі 27.000,00 грн підлягає поверненню відповідачем на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції / пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Отже, спеціальною нормою права заборонено укладення договорів про публічні закупівлі умови, яких відрізняються від умов тендерної пропозиції.

Частиною третьою статті 6 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Положення частини 4 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» мають імперативний характер, тому сторони договору № 286/2/20/116 від 15.12.2020 не мали права відступати від них.

Крім цього, статтею 43 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що договір про закупівлю є нікчемним у разі укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника.

З огляду на викладене, сторонами 15.12.2020 було укладено договір із сумою договору, що відповідає змісту узгодженої ціни пропозиції учасника в розмірі 900.000,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що одночасно з укладенням договору 15.12.2020 укладено додаткову угоду, згідно якої змінено суму договору до 360.000,00 грн (у зв`язку із зменшенням обсягу закупівлі), що узгоджується зі ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Позивач з посиланням на ст. 1212 Цивільного кодексу України просить стягнути грошові кошти у розмірі 27.000,00 грн як безпідставно набуті, проте дане твердження є помилковим, оскільки кошти сплачено позивачем на підставі тендерної документації, яка вимагала від переможця переговорної процедури сплату забезпечення виконання майбутнього договору виходячи з його суми.

Разом з цим, суд приходить до висновку, що у зв`язку із зменшенням суми договору, від розміру якої визначалась сума забезпечення виконання договору, зайво сплачені позивачем внаслідок такого зменшення кошти в розмірі 27.000,00 грн утримуються відповідачем на підставі, яка в момент укладення додаткової угоди відпала, що в свою чергу також є підставою для повернення відповідних коштів у відповідності до ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Позивач зазначив, що звертався до відповідача з листом-запитом № 17.12-1/2020 від 17.12.2020, в якому у зв`язку із зміною суми договору сума забезпечення повинна становити 18.000,00 грн, тому просив повернути сплачену суму в розмірі 27.000,00 грн.

Інших доказів надіслання позивачем даної вимоги відповідачу окрім як разом з одночасним надісланням 15.02.2021 відповідачу копії позовної заяви (у складі додатків до позовної заяви) не подано.

Слід зазначити, що відповідач не заперечив факт отримання листа-запиту № 17.12-1/2020 від 17.12.2020.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 27.00,00 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 351,00 грн інфляційних втрат (нарахованих на суму 27.000,00 грн за період з 16.12.2020 по 15.02.2021) та 137,08 грн - 3% річних (нарахованих на суму 27.000,00 грн за період з 16.12.2020 по 31.01.2021).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

За змістом статей 524, 533 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Таким чином, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Разом з цим, стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає нарахування інфляційних втрат та 3% річних саме за період прострочення виконання грошового зобов`язання.

Суд вважає відзначити, що незважаючи на те, що лист-запит № 17.12-1/2020 з вимогою повернути кошти датований 17.12.2020, позивач здійснив нарахування інфляційних втрат та 3% річних за період починаючи з 16.12.2020.

Оскільки позивачем не подано доказів надіслання листа-запиту № 17.12-1/2020 від 17.12.2020 раніше ніж разом з додатками до позовної заяви, фактичний період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання з повернення коштів встановити не вважається за можливе, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість розміру заявлених вимог, а тому позовні вимоги в частині стягнення 351,00 грн інфляційних втрат та 137,08 грн - 3% річних задоволенню не підлягають.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Росторг-Інвест» обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росторг-Інвест» (69002, м. Запоріжжя, вул. Горького, 115, кв. 84, ) кошти в розмірі 27.000 (двадцять сім тисяч) грн 00 коп, 2.229 (дві тисячі двісті двадцять дев`ять) грн 69 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова