ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21 травня 2021 року Справа № 903/700/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В.,

за участю представників:

від заявника (боржника): Мартинюк О.М. -адвокат,

від Фізичної особи-підприємця Масалова С.М. (стягувача): Масалов С.М.,

від Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів): Грущук М.В. - керівник,

розглянувши скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України"

на дії державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)

у справі № 903/700/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Масалова Сергія Миколайовича, с. Копачівка

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України", с. Копачівка

про стягнення 4 493 007,67 грн.,

в с т а н о в и в:

06.04.2021 на адресу Господарського суду Волинської області від Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" надійшла скарга №41 від 02.04.2021 на дії головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), які, на думку скаржника, полягають у прийнятті неправомірної постанови від 03.02.2021 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №64363105.

Скаржник просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грущук М.В. та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 03.02.2021 у виконавчому провадженні № 64363105.

У клопотанні від 02.04.2021 №40 скаржник просить поновити пропущений з поважних, на його думку, причин строк на подачу скарги на дії головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Ухвалою суду від 07.04.2021 (суддя Войціховський В.А.) постановлено: клопотання Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" про поновлення строку для подання скарги на дії державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) задовольнити; поновити Державному підприємству "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" пропущений строк для подання скарги на дії державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" прийняти до провадження; розгляд скарги призначити до розгляду на 15.04.2021; запропонувати Рожищенському районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), стягувачу ФОП Масалову С.М. подати суду письмові пояснення по суті обставин, викладених у скарзі, документи на їх обґрунтування; визначити явку учасників судового процесу в судове засідання на власний розсуд.

Відповідно до відомостей, що містяться в табелі обліку робочого часу програмного комплексу Діловодство спеціалізованого суду, суддя Войціховський В.А. з 12.04.2021 по 16.04.2021 перебував на навчанні.

12.04.2021 Рожищенський районний відділ державної виконавчої служби засобами електронного зв?язку надіслав до суду відзив на скаргу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2021 скаргу розподілено судді Якушевій І.О.

Ухвалою суду від 14.04.2021 скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" на дії державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у справі №903/700/20 прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 15.04.2021 провадження у скарзі Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" на дії головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зупинено до повернення матеріалів справи №903/700/20 до Господарського суду Волинської області.

16.04.2021 від Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби надійшов відзив на скаргу, надісланий засобами поштового зв?язку.

26.04.2021 до Господарського суду Волинської області повернулися матеріали справи №903/700/20 із Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя Якушева І.О. з 23.04.2021 по 05.05.2021 перебувала на лікарняному, а з 06.05.2021 по 07.05.2021 у відпустці згідно з наказом Господарського суду Волинської області.

Оскільки було усунуто обставини, що зумовили зупинення провадження у скарзі, ухвалою від 11.05.2021 провадження у скарзі поновлено; розгляд скарги призначено на 21.05.2021.

В судовому засіданні 21.05.2021 представник скаржника уточнив вимоги за скаргою: просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грущук М.В. та частково скасувати постанову про арешт коштів боржника від 03.02.2021 у виконавчому провадженні № 64363105 лише в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ Державний ощадний банк України; повернути зайво сплачений судовий збір за подачу скарги.

Представник Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби просив у задоволенні скарги відмовити.

Стягувач вважає, що дії Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби щодо накладення арешту на рахунки боржника відповідають вимогам законодавства.

Заслухавши пояснення представника скаржника (боржника), Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби, стягувача, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Постановою господарського суду Волинської області від 23.11.2020 року у справі 903/700/20 було частково задоволено позов фізичної особи-підприємця Масалова С.М. до Державного підприємства «Дослідне господарство Перше травня Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної Академії аграрних наук України: стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" на користь Фізичної особи-підприємця Масалова СМ. 3 107 693,57 грн. заборгованості, 839 077,26 грн. штрафу, 5 094,57грн. пені, 8 490,97 грн. 20 % річних, а всього 3 960 356,37 грн.

01.02.2021 господарський суд видав наказ №903/700/20-1, який звернуто стягувачем до виконання.

Постановою головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Грущук М.В. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 64363105 від 03.02.2021 накладено арешти на рахунки Державного підприємства Дослідне господарство Перше травня Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної Академії аграрних наук України (надалі-підприємство).

Не погоджуючись з діями головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби підприємство звернулося з заявою № 21 від 01.03.2021до начальника Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про винесення постанови про зняття арештів з рахунків підприємства в порядку ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

15.03.2021 підприємство отримало лист за підписом в.о. начальника Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Поліщук Н. від 10.03.2021 про відмову у винесенні постанови про зняття арештів з рахунків підприємства.

Згідно з поясненнями представника скаржника, підтвердженими представником державної виконавчої служби, арешт накладено на такі рахунки підприємства: - відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_2 ; - відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_3 ; - відкритий в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 на загальну суму 4 356 661,01 грн.

Як стверджує Державне підприємство «Дослідне господарство «Перше травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної Академії аграрних наук України у скарзі, вищезазначені рахунки є рахунками із спеціальним режимом використання, а саме:

- рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ Державний ощадний банк України» відповідно до договору № 4084204.00729310 між банком та організацією про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати/стипендії та інших виплат через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації/студентів) з використанням платіжних карток від 27.09.2018 року призначений та використовуються підприємством виключно для сплати заробітної плати своїм працівникам;

- рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ Державний ощадний банк України» та № НОМЕР_5 в ПАТ КБ «Приватбанк» використовуються для сплати податків та зборів.

Оскільки в судовому засіданні представник скаржника уточнив вимоги за скаргою та просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та частково скасувати постанову про арешт коштів боржника від 03.02.2021 у виконавчому провадженні № 64363105 лише в частині накладення арешту на рахунок НОМЕР_1 в ПАТ «Державний ощадний банк України» суд оцінює правомірність накладення арешту лише на цей рахунок.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями частини першої статті 18 ГПК України також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з поясненнями представника Рожищенського РВ ДВС, ПАТ «Державний ощадний банк України» не повідомляв державного виконавця про цільове призначення коштів на рахунку, не повернув без виконання постанови державного виконавця про накладення арешту на рахунки.

ПАТ «Державний ощадний банк України», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладено обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_1 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Державне підприємство «Дослідне господарство «Перше травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної Академії аграрних наук України під час розгляду скарги не подало доказів, які б свідчили про те, що рахунок № НОМЕР_1 , відкритий підприємству в ПАТ «Державний ощадний банк України», є рахунком із спеціальним режимом використання.

У скарзі боржник зазначає, що рахунок № НОМЕР_2 відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України» на підставі договору № 4084204.00729310 між банком та організацією про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати/стипендії та інших виплат через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації/студентів) з використанням платіжних карток від 27.09.2018 року призначений та використовуються підприємством виключно для сплати заробітної плати своїм працівникам.

До скарги боржник додав копію договору №4084204.00729310 від 27.09.2018 між банком та організацією про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати /стипендії та інших виплат через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації/студентів) з використанням платіжних карток.

Проте, зі змісту договору не випливає, що рахунок № НОМЕР_2 відкритий в банку саме на підставі цього договору і що він є рахунком із спеціальним режимом використання. Стверджуючи про те, що з цього рахунку перераховується зарплата, боржник в той же час не довів, що рахунок використовується лише для перерахування зарплати, що на рахунок не зараховуються і не зберігаються кошти боржника, призначені для здійснення інших розрахунково-касових операцій. Відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання саме для виплати заробітної плати чинним законодавством України не передбачено.

Разом з цим, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Згідно із частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

З наведених норм права вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.

У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таким чином, у разі накладення виконавцем арешту на кошти, що знаходяться на банківському поточному рахунку суб`єкта господарювання, реалізація державних гарантій та захист права громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю, передбачених положеннями статті 10 Конвенції про захист заробітної плати, частини 5 статті 97 Кодексу законів про працю України, частини 6 статті 24 Закону України "Про працю", здійснюється в порядку, встановленому частинами 3 і 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" шляхом зняття арешту з коштів на підставі поданих боржником документів, які підтверджують виникнення у боржника зобов`язання з виплати заробітної плати. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів, доданих до скарги, боржник не звертався до державного виконавця, у якого перебуває виконавче провадження з виконання наказу господарського суду №903/700/20-1 від 01.02.2021, із заявою про виникнення в нього зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі та не просив не накладати або зняти арешт з відповідної суми коштів на рахунку № НОМЕР_1 для виплати заробітної плати своїм працівникам, доказів цього суду не надав.

Доведення вказаних обставин на підставі статті 74 ГПК України покладається на особу, яка з відповідними вимогами звернулась. При цьому згідно з частиною 4 вказаної статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Щодо правомірності дій державного виконавця за подібних обставин дійшла висновку Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.05.2020 у справі №905/361/19, Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в постановах від 12.04.2021 у справі №921/43/17-г/5, від 05.08.2020 у справі №903/766/19, від 04.12.2020 у справі № 916/1704/15.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд відповідно до ч. 4 ст.236 ГПК України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, Рожищенський районний відділ державної виконавчої служби діяв правомірно, приймаючи постанову від 03.02.2021, а тому у задоволенні скарги на дії головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грущук М.В. та скасування постанови про арешт коштів боржника від 03.02.2021 у виконавчому провадженні №64363105 в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ Державний ощадний банк України слід відмовити.

Оскільки ні розділом VI ГПК України, ні ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, на підставі ст.7 Закону України «Про судовий збір» підлягає до задоволення клопотання представника боржника про повернення зайво сплаченого квитанцією №12 від 01.04.2021 (а.с.14, т. 2) судового збору в розмірі 2270 грн.

Керуючись ст. ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у задоволенні скарги про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

2. Відмовити у задоволенні скарги про скасування постанови про арешт коштів боржника від 03.02.2021 у виконавчому провадженні № 64363105 в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Державний ощадний банк України».

3. ГУ Казначейства у Волинській області повернути Державному підприємству "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" (Волинська область, Рожищенський район, село Копачівка, вулиця Першотравнева, будинок 46, ) з Державного бюджету України 2 270 грн. судового збору сплаченого квитанцією №12 від 01.04.2021 (оригінал квитанції №12 від 01.04.2021 знаходиться в матеріалах справи № 903/700/20).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та ухвалу підписано 25.05.2021.

Суддя І. О. Якушева