ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" травня 2021 р. Cправа № 902/160/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Айболит" (18021, м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра 51, кв. 73)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Автострада" (21100, м.Вінниця, вул. Данила Галицького, буд. 27, кабінет 21)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ПІК "Віртген Україна" (03083, м. Київ, вул. Пирогівський шлях 28)

про стягнення 70342,81 грн.

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.

за участю представників:

позивача: Капітоненко А.Ю. ( в режимі відеоконференції)

відповідача: Дядя В.А.

третьої особи : не з`явився

В С Т А Н О В И В :

22.02.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Айболит" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Автострада" про стягнення 70 342, 81 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/160/21 передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду 24.02.2021 р. відкрито провадження у справі № 902/160/21. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 24.03.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача.

Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання у справі повідомлялися ухвалою суду.

В судовому засіданні судом було повідомлено, що від представника відповідача надійшла заява про залучення до справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ПІК "Віртген Україна", оскільки останній є власником транспортного засобу, яким завдана шкода.

Представник позивача стосовно даного клопотання поклався на розсуд суду.

Суд дослідивши наявні докази у справі дійшов висновку про задоволення заяви представника відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПІК "Віртген Україна", про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Водночас, представником відповідача заявлено клопотання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Суд задовольнив дане клопотання, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 24.03.2021 р. повідомлено учасників справи про підготовче засідання у справі, що відбудеться 19.04.2021 р.

За результатами проведеного судового засідання суд закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд справи по суті на 17.05.2021 р., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримав повністю.

Представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив.

В якості заявлених позовних вимог позивачем зазначається: ОСОБА_1 , 20.08.2020 р., близько 15 год. 00 хв. на а/д Н-16, 164 кв.+600 м. керував фрезою дорожньою «Wirtgen W200F» д.н.з. НОМЕР_1 по зустрічній смузі руху не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення (бокове) з автомобілем «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_2 в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Даний факт правопорушення зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПА № 396245.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 27.11.2020 р. у справі № 704/716/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення.

Так позивачем зазначається, що гусенична спецтехніка фреза дорожня «Wirtgen W200F» д.н.з. НОМЕР_1 якою керував ОСОБА_1 не має полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Водночас ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що власником фрези дорожньої «Wirtgen W200F» д.н.з. НОМЕР_1 є Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом «Віртген Україна». Фреза дорожня «Wirtgen W200F» під час вчинення ДТП перебувала під керуванням ОСОБА_1 , який працює машиністом ТОВ СП "Автострада".

Автомобіль «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_2 належить ТОВ «Айболит», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

ТОВ «Айболит» після подій у ДТП звернулося до суб`єкта оціночної діяльності - ОСОБА_2 із замовленням оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля.

Відповідно до Звіту № А09-14 від 08.09.2020 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля FIAT DOBLO реєстраційний номер НОМЕР_2 ТОВ «Айболит» унаслідок ДТП складає 63 502, 81 грн та вартість проведеної оцінки - 3000 грн.

29.01.2021 р. ТОВ «Айболит» з метою досудового врегулювання спору та стягнення отриманих збитків направлено запит до ТОВ «СП Автострада», яка залишена без задоволення, що і стало підставою звернення з позовом до суду.

Відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами, про що зазначив у відзиві на позовну заяву та у запереченні щодо відповіді на відзив (вх. № канц. 01-34/3615/21 від 19.04.2021 р.) де вказав, що представники ТОВ «СП «Автострада» не були запрошені для проведення експертизи, так як цього вимагає пункт 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів затвердженої Наказом №142/5/2092 від 24.11.2003 р. та що до позовної заяви не додано жодних доказів повідомлення ТОВ «СП «Автострада», ні поштовим зв`язком, ні телеграмою. Крім того зазначає, що сама оцінка була здійснена не на місці дорожньо-транспортної пригоди. Зазначає про те, що до матеріалів справи не додано жодних грошових чеків, квитанцій або інших документів, які підтверджують витрати на ремонт автомобіля. Крім того вказує, що до позовної заяви додано витяг постанови з сайту https://revestr.court.gov.ua., а тому даний документ не може бути належним та допустимим доказом, оскільки не завірений у встановленому законом порядку та не містить учасників справи.

Представник позивача у відповіді на відзив (вх. № канц. 01-34/3440/21 від 13.04.2021 р.) та в додаткових поясненнях від 05.05.2021 р. вх. № канц. 01-34/4050/21 заперечив проти тверджень відповідача, вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

Пунктами 3, 4 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 22 ЦK України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦK України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами ч. 3 ст. 22 ЦK України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1166 ЦK України передбачає загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних зобов`язань, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, для стягнення шкоди необхідною умовою є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та шкоди, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 , 20.08.2020 р., близько 15 год. 00 хв. на а/д Н-16, 164 кв.+600м. керував фрезою дорожньою «Wirtgen W200F» д.н.з. НОМЕР_1 по зустрічній смузі руху та допустив зіткнення (бокове) з автомобілем «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_2 в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України.

Судом встановлено, що власником транспортного засобу фрези дорожньої «Wirtgen W200F» д.н.з. НОМЕР_1 є ТОВ СП "Автострада".

Зокрема суд зауважує, що як слідує з листа (№ 113 від 03.02.2021 р.), що фреза дорожня самохідна на гусеничному ходу Wirtgen W 200 передана ТОВ "СП Автострада" 16.06.2020 р. за договором купівлі продажу товару від 28.02.2020 р. № 219/2020УКР.

Факт скоєння ДТП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПА № 396245 та постановою Черкаського апеляційного суду від 27.11.2020 р. у справі № 704/716/20.

Так, постановою Черкаського апеляційного суду від 27.11.2020 р. у справі № 704/716/20 ОСОБА_1 (водій ТОВ СП «Автострада») визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із відзиву відповідача, заперечуючи проти позову, останній посилається на те, що позивач не надав доказів, які б свідчили про розмір збитків чи шкоди.

Судом враховується, що згідно звіту № А 09-14 про оцінку автомобіля від 08.09.2020 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля FIAT DOBLO реєстраційний номер НОМЕР_3 в результаті пошкодження його колісного транспортного засобу при ДТП, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коєфецієнту фізичного зносу (Сврз) і втрата товарної вартості становить 63 502,81 грн.

Даний звіт було складено суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Іващенком Сергієм Миколайовичем, який має відповідне свідоцтво на проведення даного виду діяльності (№ 6987 від 13.11.2008 р.).

Як убачається зі звіту, оцінка здійснювалася відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі Методика).

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Судом враховується, що відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи, що оціночне дослідження пошкодженого автомобіля здійснювалося суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, суд доходить висновку, що вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту), завданого позивачу у зв`язку з пошкодженням його автомобіля в результаті його пошкодження під час ДТП станом на 08.09.2020 р. становить 63 502,81 грн.

Зазначене відповідачем заперечується, але не спростовується, тому в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені доказами.

Судом критично оцінюється твердження відповідача про неповідомлення представників про огляд пошкодженого транспортного засобу, оскільки наявні в матеріалах справи електронні повідомлення від 26.08.2020 р. № 000009, №000011 та телеграми від 26.08.2020 р. свідчать про те, що позивач повідомив відповідача про дату, час та місце огляду автомобіля для визначення суми матеріального збитку після ДТП та просив направити своїх представників 01.09.2020 р. м. Черкаси, вул. Громова, 165А о 10:00 год., на огляд автомобіля Фіат НОМЕР_2 ( а.с. 56-57).

Окрім того, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься лист ТОВ «Айболит» адресований Товариству з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Автострада", в якому зазначається про проведену оцінку пошкодженого автомобіля та надано докази направлення звіту № А 09-14 від 08.09.2014 р, рішення суду, рахунок фактуру. а.с. 27

Водночас суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів оскарження звіту про оцінку майна в передбаченому законом порядку.

З огляду на викладене, доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджується завдання позивачу матеріальних збитків в розмірі 63 502,81 грн, що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача, який зазнав механічних пошкоджень в результаті ДТП, що сталася з вини водія відповідача.

Окрім того судом розглянуто вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 3 840,00 грн за заміну рекламного оформлення лівої сторони автомобіля (надпис швидка медична допомога).

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Тобто, висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів. Висновок експерта не є обов`язковим для суду, оскільки жоден доказ не має заздалегідь установленої сили. Експертний висновок оцінюється судом сукупно з іншими доказами.

Метою оцінки є з`ясування можливості використання даного висновку як джерела фактів, на яких ґрунтується вирішення справи по суті, і водночас самих цих фактів як доказів. Як будь-які інші докази, висновок експерта оцінюється на предмет його допустимості, належності, достовірності та достатності для вирішення справи.

При цьому, судом враховується, що згідно звіту № А09-14 від 08.09.2020 р. про оцінку автомобіля Fiat Doblo реєстраційний номер НОМЕР_4 , - вартість заміни рекламного оформлення лівої сторони автомобіля (надпис швидка медична допомога) включена окремо у вартість ремонту в розмірі 3 840,00 грн що слідує із ремонтної калькуляції від 08.09.2020р. (рахунок - фактура № 28.08.2020 від 28.08.2020 р.), яку суд визнає правомірною та обґрунтованою.

За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.п.).

Покласти відповідальність на особу, яка заподіяла шкоду внаслідок користування джерелом підвищеної небезпеки підприємства, з яким перебувала у трудових відносинах на підставі трудового договору (договору підряду), можливо лише в тому разі, якщо буде доведено, що ця особа заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя та четверта статті 1187 Цивільного кодексу України).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.09.2018р. по справі №910/20622/17.

Враховуючи, що на момент вчинення ДТП, ОСОБА_1 з вини якого сталася ДТП працював водієм та виконував трудові обов`язки, саме відповідач повинен відшкодувати шкоду, завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно зі ст. ст. 73, 76-79 Господарського кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як слідує із вищевикладеного, в діях водія відповідача наявні усі елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка порушення Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП, розмір збитків, який підтверджений звітом про визначення вартості матеріального збитку, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою і збитками внаслідок ДТП, яка сталася з вини водія відповідача автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, вина відповідача (водія), яка підтверджена постановою Черкаського апеляційного суду від 27.11.2020 р. у справі № 704/716/20.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме до стягнення підлягають завданих збитків в розмірі 67 342,81 грн, що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача, який зазнав механічних пошкоджень в результаті ДТП, що сталася з вини водія відповідача

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 3 000, 00 грн. - витрат на проведення експертного дослідження.

Відповідно до статті 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підтвердження понесених витрат на підготовку експертизи позивач надав заявку рахунок-фактуру № 743 від 09.09.2020 р. на суму 3000,00 грн, акт виконаних робіт № 743 від 09.09.2020 р. на суму 3 000, 00 грн.

Враховуючи, що витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи належними і допустимими доказами підтверджені позивачем та враховуючи, що здійснення експертизи було необхідним для встановлення вартості нанесеної шкоди, витрати у сумі 3 000,00 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 73, 74, 123, 129, 233, 238, 240, 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Автострада" (21100, м.Вінниця, вул. Данила Галицького, буд. 27, кабінет 21, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Айболит" (18021, м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра 51, кв. 73, ) 67 342,81 грн вартість відновлювального ремонту автомобіля , 3 000,00 грн витрат на проведення експертного дослідження та 2 270,00 грн витрати на сплату судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронні адреси позивача: ; відповідача: , третій особі:

Повне рішення складено 25 травня 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (18021, м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра 51, кв. 73)

3 - відповідачу (21100, м.Вінниця, вул. Данила Галицького, буд. 27, кабінет 21)

4- третій особі (03083, м. Київ, вул. Пирогівський шлях 28)