УХВАЛА

20 травня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/3867/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: Білоуса В.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1

про відвід колегії суддів у складі: Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я. від розгляду справи № 910/3867/19

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 і рішення Господарського суду Полтавської області від 17.09.2019 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Тишко Ірина Олександрівна, Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк",

про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації прав та зобов`язання поновлення відомостей у державному реєстрі речових прав,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду перебуває справа № 910/3867/19 за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 і рішення Господарського суду Полтавської області від 17.09.2019.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 16.03.2021 для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 910/3867/19 визначено такий склад колегії суддів: Дроботова Т. Б.- головуючий, Чумак Ю. Я., Багай Н. О.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.03.2021 (судді: Дроботова Т. Б.- головуючий, Багай Н. О., Чумак Ю. Я.) прийнято до провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 і рішення Господарського суду Полтавської області від 17.09.2019 у справі № 910/3867/19 зі здійснення розгляду справи у судовому засіданні 13.04.2021.

Згідно ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.04.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 17.05.2021.

17.05.2021 від ОСОБА_1 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява від 18.04.2021 про відвід колегії суддів у складі: Дроботової Т. Б.- головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я. у справі № 910/3867/19, посилаючись на положення пунктів 3, 5 частини 1 статті 35, частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

Заяву про відвід мотивовано незгодою заявника із процесуальними діями суду під час проведення судового засідання 13.04.2021 у суді касаційної інстанції (зокрема щодо з`ясування судом позиції сторін під час заслуховування усних пояснень учасників справи); ймовірною, на думку заявника, упередженістю колегії суддів, з посиланням при цьому на інформацію, отриману з мережі Інтернет, стосовно суддів (зокрема їх статків, досвіду роботи); повідомленням представником відповідача представникові позивача, третій особі інформації щодо можливого позитивного для відповідача результату розгляду цієї справи у суді касаційної інстанції; а також посиланням на допущені судом апеляційної інстанції порушення вимог процесуального закону під час ухвалення постанови у справі, яка є предметом касаційного оскарження.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Дроботової Т. Б.- головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я. заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Дроботової Т. Б.- головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я. від розгляду справи № 910/3867/19 визнано необґрунтованою та відповідно до частини третьої статті 39 ГПК України передано на авторозподіл для визначення судді для розгляду даної заяви.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Дроботової Т. Б.- головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я. від розгляду справи № 910/3867/19 визначено суддю Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Білоуса В.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2021.

Розглянувши вказану заяву, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

В силу положень частин другої та третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції вимагає, що суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Частиною третьою статті 38 ГПК України унормовано, що відвід повинен бути вмотивованим.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необєктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, оскільки наведені заявником підстави для відводу суддів фактично ґрунтуються на припущеннях заявника, а не на достовірно встановлених обставинах, які могли б свідчити про наявність підстав для відводу судді у розумінні частин першої-третьої статті 35, статті 36 ГПК України. Саме лише припущення не може бути покладено в основу будь-якого судового акта, в тому числі й прийнятого за результатами розгляду заяви про відвід судді. Обґрунтованих обставин, які б свідчили про упередженість суддів стосовно заявника, зацікавленість складу суду в певному рішенні у цій справі чи про необ`єктивне ставлення до сторін у справі Верховний Суд не установив.

З огляду на викладене, Верховний Суд у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Дроботової Т. Б.- головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я. від розгляду справи № 910/3867/19 відмовляє.

Керуючись статтями 32, 35, 36, 39, 234 235, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Білоуса В. В., -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Дроботової Т. Б.- головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я. від розгляду справи № 910/3867/19.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Білоус