УХВАЛА

м. Київ

24.05.2021Справа № 910/7753/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., розглянувши матеріали позовної заяви Управління поліції охорони в Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Шевченка, 52, )

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Братський маслопресовий завод» (01032, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 33, офіс 75, )

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові енергозберігаючі технології» (84301, Донецька область, м. Краматорськ, бульв. Машинобудівників, 8, каб. № 25, )

3) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення грошових коштів та штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Управління поліції охорони в Миколаївській області звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Братський маслопресовий завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові енергозберігаючі технології» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами про надання послуг з охорони публічної безпеки та порядку №765/34/06-2018 від 15.06.2018, №768/34/06-2018 від 27.06.2018, № 770/34/06-2018 від 11.07.2018, №778/34/06-2018 від 20.07.2018, №783/34/06-2018 від 27.07.2018, № 801/34/06-2018 від 02.08.2018 у загальному розмірі 676 440,26 грн.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (наприклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Як вбачається з заявлених вимог, позивач просить суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Братський маслопресовий завод» на користь Управління поліції охорони в Миколаївській області заборгованість за договорами та штрафні санкції в розмірі 462 200 грн + 171 248 грн 32 коп., що в сумі становить 633 448, 32 грн;.

- стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Братський маслопресовий завод» на користь Управління поліції охорони в Миколаївській області штрафні санкції за договором поруки, які складають 42 991, 94 грн, з них пеня (з 01.01.2021 по 16.04.2021 ) - 22 821 грн 48 коп., відсотки річних - 5 518 грн 81 коп., інфляційні втрати - 14 651 грн 65 коп.

Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_1 були укладені договори про надання послуг з охорони публічної безпеки та порядку №765/34/06-2018 від 15.06.2018, №768/34/06-2018 від 27.06.2018, № 770/34/06-2018 від 11.07.2018, №778/34/06-2018 від 20.07.2018, №783/34/06-2018 від 27.07.2018, № 801/34/06-2018 від 02.08.2018.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за цими договорами між Товариством з обмеженою відповідальністю «Братський маслопресовий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Нові енергозберігаючі технології» та Управлінням поліції охорони в Миколаївській області був укладений договір поруки №б/н від 14.07.2020.

Саме у зв`язку з укладенням договору поруки позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з даним позовом.

При цьому господарським судом встановлено, що на розгляд суду передано спір щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, стороною якого є фізична особа-не підприємець.

Вказані обставини свідчать про те, що вимоги заявлені позивачем пов`язані з договорами, які укладались з відповідачем-3, є вимогами, які підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки такі вимоги нерозривно пов`язані саме з фізичною особою.

Дослідивши характер спірних правовідносин, судом встановлено, що фактично позивачем у даній справі об`єднані вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, цивільного, в частині фізичної особи та господарського, в частині юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що у даному випадку позивачем об`єднано вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, що виключає можливість їх спільного розгляду в одному судовому провадженні.

При цьому, жодних перешкод у зверненні до суду позивача з окремими позовами в порядку різного судочинства судом не встановлено.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За таких обставин, оскільки позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, суд дійшов до висновку про повернення заявникові позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

Проте, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Управління поліції охорони в Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Братський маслопресовий завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові енергозберігаючі технології» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 676 440,26 грн повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили 24.05.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Дата підписання ухвали 24.05.2021

Суддя І.О. Андреїшина