ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" травня 2021 р. Справа № 20/1491

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі судового засідання Маєвській Н.В., розглянувши скаргу на дії та бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ в особі філії "відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Хмельницький", м. Хмельницький

до 55 управління начальника робіт, м. Хмельницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерства оборони України, м. Київ (1) та Подільського управління капітального будівництва, м. Вінниця (2)

про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору про відкриття кредитної лінії № 944-07/01 від 18.02.2007 р., в розмірі 2083582,93 грн., що складається з простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 2000000,00 грн., строкових відсотків - 44109,56 грн., прострочених процентів - 35922,65 грн., простроченої комісії - 3550,69 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача : Шевчук О.П. за довіреністю №004 від 04.01.2021р.

від третіх осіб: не з`явився

від ДВС: не з`явився

встановив:

07.04.2021р. на адресу суду надійшла скарга публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, в якій просить:

- визнати у виконавчому провадженні №АСВП 63668567 постанову головного державного виконавця Перепелюк О.П. від 24.03.2021р. про повернення виконавчого документа стягувачу та бездіяльність начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Загребельського О.П. щодо невиконання вимог ч.3 ст. 4 Закону України „Про гарантії держави щодо виконання судових рішень незаконними

- зобов`язати керівника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії із подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, які необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається на порушення органом ДВС вимог п. 9 ч.1 ст. 34 та п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" при винесенні постанови про повернення виконавчого документа, оскільки останнім не вчинено всіх передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішення, наслідком чого є невиконання наказу господарського суду Хмельницької області від 28.12.2009о. у даній справі. Також зазначає, що 23.03.2021р. державним виконавцем було підготовлено вимогу до банків про надання інформації про наявність коштів та/або стану рахунків боржника, про рух коштів та операцій на рахунках (2021р.), про зупинення видаткових операцій на рахунках боржника. 24.03.2021р. державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу у ВП №63668567 дійшовши передчасного висновку про відсутність коштів у боржника, оскільки відповіді від банків не отримавши, проте, що стягувач отримав даного листа - вимогу лише 29.03.2021р.

Зазначає також, про ухилення керівника відповідного органу державної виконавчої служби від вчинення дій, які чітко визначені Законом. Просить скаргу задовольнити.

Ухвалою суду від 09.04.2021р. призначено скаргу від 05.04.2021р. на бездіяльність державного виконавця до розгляду в судовому засіданні на 19.04.2021р.

Ухвалою суду від 05.05.2021р. скаргу призначено до розгляду на 18.05.2021р.

У судове засідання представник заявника не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання в якому просить розгляд скарги проводити без участі представника та просив скаргу задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні боржник (відповідач) повідомив, що відсутнє фінансування підприємства, в зв`язку з чим немає змоги виконати наказ суду.

Представник державного виконавця в судове засідання не з`явився, копії матеріалів виконавчого провадження та заперечення по суті скарги ДВС не подав, надіслав на адресу суду клопотання в якому просить перенести розгляд справи, в зв`язку з перебуванням державного виконавця у відпустці та для подання пояснень по виконавчому провадження №63668567.

Відповідно до частин 1, 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши подані суду документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, сукупно оцінивши докази, які мають значення для розгляду по суті скарги, господарський суд Хмельницької області,

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.12.2009р. задоволено позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ в особі філії "відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Хмельницький", м. Хмельницький до 55 управління начальника робіт, м. Хмельницький за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерства оборони України, м. Київ (1) та Подільського управління капітального будівництва, м. Вінниця (2) про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору про відкриття кредитної лінії № 944-07/01 від 18.02.2007 р., в розмірі 2083582,93 грн., що складається з простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 2000000,00 грн., строкових відсотків - 44109,56 грн., прострочених процентів - 35922,65 грн., простроченої комісії - 3550,69 грн.

Стягнуто з 55 управління начальника робіт (м. Хмельницький, вул. Чорновола, 165, код 07665168) на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ в особі філії "відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Хмельницький" (м. Хмельницький, вул. Театральна, 13, код 09315,00 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 44109,56 грн. строкових відсотків, 35922,65 грн. прострочених процентів, 3550,69 грн. простроченої комісії, 20835,82 грн. витрат по оплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

28.12.2009р. на виконання вищевказаного судового рішення був виданий судовий наказ.

12.11.2020р. стягувач звернувся до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо наказу суду від 28.12.2009р. у справі №20/1491 з доданим до неї документами, зокрема оригіналом наказу суду від 28.12.2009р., копією ухвали суду від 10.10.2019р. по справі №20/1491.

18.11.2020р. старшим державним виконавцем Цілімецькою О.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63668567, наказу господарського суду від 28.12.2009р. по справі № 20/1491 про стягнення з 55 управління начальника робіт м. Хмельницький на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" - 2000000,00 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 44109,56 грн. строкових відсотків, 35922,65 грн. прострочених процентів, 3550,69 грн. простроченої комісії, 20835,82 грн. витрат по оплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

23.03.2021р. начальник Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Загребельський О.П. на адресу АТ „Райффайзенбанк Аваль м. Київ, ПАТ „КБ „Хрещатик м. Київ, АТ „Правекс Банк м. Київ та ПАТ „Промінвестбанк м. Київ надіслав вимогу згідно якої просить надати інформацію про наявність коштів та/або стан рахунків боржника, про арешт коштів (надати копії відповідних постанов), про рух коштів та операцій на рахунках (2021р.), про зупинення видаткових операцій на рахунках боржника.

24.03.2021р. головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Перепелюк О.П. винесено постанову ВП №63668567 про повернення виконавчого документа стягувачу, наказу господарського суду Хмельницької області від 28.12.2009р. по справі №20/1491 про стягнення з 55 управління начальника робіт м. Хмельницький на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" - 2000000,00 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 44109,56 грн. строкових відсотків, 35922,65 грн. прострочених процентів, 3550,69 грн. простроченої комісії, 20835,82 грн. витрат по оплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в зв`язку з тим, що на момент проведеної перевірки в боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, і здійсненні заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними, у зв`язку з чим виконавче провадження підлягає завершенню, а виконавчий документ поверненню стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України „Про виконавче провадження.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 326 ГПК України, встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За нормою ч. 1 ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Значення терміну "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень, при здійсненні покладених на нього функцій держави, повинен дотримуватись встановленої законом процедури вчинення дій у визначений законодавством спосіб.

Відповідно до ст.2 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із ст.3 Закону України Про виконавче провадження підлягають примусовому виконанню рішення на підставі судових наказів.

Згідно ч.1 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

24.03.2021р. головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Перепелюк О.П. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в обґрунтування якої, головним державним виконавцем зазначено, що на момент проведеної перевірки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо їх розшуку виявились безрезультатними.

Так, пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Як вбачається з матеріалів скарги, 23.03.2021р. начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Загребельським О.П. на адресу АТ „Райффайзенбанк Аваль м. Київ, ПАТ „КБ „Хрещатик м. Київ, АТ „Правекс Банк м. Київ та ПАТ „Промінвестбанк м. Київ надіслано вимоги згідно яких просить надати інформацію про наявність коштів та/або стан рахунків боржника, про арешт коштів (надати копії відповідних постанов), про рух коштів та операцій на рахунках (2021р.), про зупинення видаткових операцій на рахунках боржника.

При цьому, доказів отримання інформації щодо наявності коштів та/або стану рахунків боржника, про арешт коштів боржника (надати копії відповідних постанов), про рух коштів та операцій на рахунках (2021р.), про зупинення видаткових операцій на рахунках боржника, останнім не отримано.

Як визначено ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для здійснення заходів з виконання рішення суду, виконавець зобов`язаний, зокрема:

- здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

- розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

При цьому, згідно ч. 3 вказаної норми, виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право:

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

- безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

- накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

- отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 10 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

При цьому, суд вважає, що вищенаведені виконавчі дії з примусового виконання рішення суду, не є абсолютним правом виконавця, а є його обов`язком, оскільки, в силу приписів ч.1 ст. 18 Закону, державний виконавець зобов`язаний вживати усіх можливих заходів, передбачених Законом з примусового виконання рішень.

Однак, матеріали справи не містять доказів вчинення виконавцем усіх заходів з примусового виконання рішення, визначених ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, щодо розшуку майна боржника, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу.

Таким чином, з встановлених фактичних обставин справи вбачається, що виконавцем не було вчинено усіх можливих заходів для реального, своєчасного та ефективного виконання рішення суду, в зв`язку з чим суд вважає постанову про повернення виконавчого документа стягувачу такою, що прийнята передчасно.

Щодо зобов`язання керівника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії із подання до центрального органу виконавчої влади, судом враховується наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України „Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань - 55 управління начальника робіт є державною організацією (установа, заклад).

У статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" зазначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" унормований порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства (установи, організації) або юридичної особи, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Отже, норми статей 3 та 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" розмежовують порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу та державного підприємства.

Так, статтею 4 Закону України „Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Тобто, вказаним Законом визначена процедура виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства, і обов`язок забезпечення його виконання покладається на керівника відповідного органу державної виконавчої служби, який подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Як вбачається з матеріалів скарги, керівником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не було вчинено дій щодо подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, необхідних для перерахування стягувачу коштів у разі встановлення відсутності у боржника коштів та майна на яке може бути звернено стягнення.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно ст. 129-1 Конституції України, ст. 326 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі «Шмалько проти України» зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

У рішенні від 17.05.2005р. по справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пар. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З огляду на викладене, вимоги скаржника про визнання постанови від 24.03.2021р. про повернення виконавчого документа стягувачу підлягає поновленню, а бездіяльність начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Загребельського О.П. щодо невиконання вимог ч.3 ст. 4 Закону України „Про гарантії держави щодо виконання судових рішень у виконавчому провадженні №АСВП 63668567 незаконною.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

З підстав викладеного, скарга публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ про визнання у виконавчому провадженні №АСВП 63668567 постанову головного державного виконавця Перепел юк О.П. від 24.03.2021р. про повернення виконавчого документа стягувачу та бездіяльність начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Загребельського О.П. щодо невиконання вимог ч. 3 ст. 4 Закону України „Про гарантії держави щодо виконання судових рішень незаконними задовольнити.

Визнати у виконавчому провадженні №АСВП 63668567 постанову головного державного виконавця Перепелюк О.П. від 24.03.2021р. про повернення виконавчого документа стягувачу та бездіяльність начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Загребельського О.П. щодо невиконання вимог ч.3 ст. 4 Закону України „Про гарантії держави щодо виконання судових рішень незаконними.

Зобов`язати керівника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії із подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, які необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Ухвала набрала чинності 18.05.2021р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту.

Ухвала підписана 24.05.2021р.

Суддя С.В. Гладій

Віддрук. 4прим.:

1 до справи,

2 позивачу (01001, м. Київ, вул. Мало підвальна,8) (реком. з повід.)

3 відповідачу (м. Хмельницький, вул. Чорновола,165)(реком. з повід.)

4 - Першому відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (29000, м. Хмельницький, вул. Тернопільська,13/2) (реком. з повід.)