РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.05.2021Справа № 910/3229/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 112 963, 13 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 112 963, 13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час здійснення перевезення відповідачем залізничним транспортом вантажу позивач виявив його нестачу, у зв`язку з чим зазнав збитки на суму 112 963, 13 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 позовну заяву залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

До Господарського суду міста Києва 26 березня 2021 року позивачем було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/3229/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Представник відповідача подав до суду відзив та клопотання про витребування доказів, у якому просив суд витребувати у позивача та АТ «ДТЕК Західенерго» оригінал договору № 1-1-2016/006 від 27.01.2016 з додатками та платіжні доручення або інші фінансові документи, що підтверджують оплату АТ «ДТЕК Західенерго» вартості поставленого вугілля.

Враховуючи, що відповідачем не зазначено причин неможливості самостійного отримання витребуваних доказів, а доданий до клопотання список згрупованих поштових відправлень № 229 не підтверджує вжиття заходів для їх отримання, суд відмовив у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця» про витребування доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Згідно залізничних накладних № 50317247, № 50349562, № 50352921, № 50353523, № 50364322, № 50389436, № 50411628, № 50430933, № 50492685, № 50538123, № 50537448, № 50755800, № 50759109, № 50895325, № 50822238 позивач передав відповідачу для перевезення кам`яне вугілля, а відповідач зобов`язався доставити його ДТЕК «Бурштинська ТЕС».

Відповідно до частини другої статті 307 Господарського кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

На станціях Покровськ Донецької залізниці, Чаплине, Нижньодніпровський вузол, було здійснено комісійне переваження вагонів № 63486831, № 56626534, № 56335219, № 56225816, № 55332167, № 53561023, № 61297826, № 62966932, № 62043534, № 63245252, № 56872526, № 55022446, № 56068844, № 56291263, № 56225980, № 53519385, № 64054414, № 53590600, № 62610720, № 63869184, № 61016465, № 50048396, № 53054268, № 53530952, № 56998107 відправлених згідно залізничних накладних № 50317247, № 50349562, № 50352921, № 50353523, № 50364322, № 50389436, № 50411628, № 50430933, № 50492685, № 50538123, № 50537448, № 50755800, № 50759109, № 50895325, № 50822238, за результатами яких було складено комерційні акти, які свідчать про недостачу вантажу, про що в зазначених актах були зроблені відповідні відмітки.

З долучених до позовної заяви комерційних актів № 482004/393/211 від 26.08.2020, 482004/395/207 від 27.08.2020, № 482004/396/208 від 27.08.2020, № 482004/397/209 від 27.08.2020, № 482004/394/210 від 27.08.2020, № 482004/400/213 від 28.08.2020, № 482004/399/217 від 28.08.2020, № 482004/401/218 від 28.08.2020, № 482004/402/214 від 28.08.2020, № 454201/57/212 від 30.08.2020, № 450003/434/216 від 31.08.2020, № 450003/459/221 від 02.09.2020, № 482004/411/227 від 04.09.2020, № 482004/412/228 від 04.09.2020, № 482004/413/229 від 04.09.2020, № 482004/414/230 від 04.09.2020, № 482004/421/231 від 07.09.2020, № 482004/422/232 від 07.09.2020, № 482004/423/233 від 07.09.2020, № 482004/424/234 від 07.09.2020, № 482004/425/235 від 07.09.2020, № 482004/426/236 від 07.09.2020, № 482004/449/281 від 19.09.2020, № 482004/450/282 від 19.09.2020, № 482004/451/283 від 19.09.2020, № 482004/452/284 від 19.09.2020, № 482004/453/285 від 19.09.2020, № 482004/448/280 від 19.09.2020, № 454201/78/287 від 26.09.2020, № 454201/69/267 від 19.09.2020, № 454201/70/268 від 19.09.2020, № 454201/71/269 від 19.09.2020, № 454201/72/270 від 19.09.2020, № 482004/454/273 від 19.09.2020, № 388103/276 від 27.09.2020, № 388103/275 від 27.09.2020 вбачається, що загальна кількість нестачі вантажу становить 94 150, 00 кг.

При цьому, доказів наявності у відповідача заперечень щодо форми, порядку складання, змісту вказаних комерційних актів та посадових осіб, які його підписали, а також факту його опротестування відсутні.

За змістом статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

У статті 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 129 Статуту залізниць України встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів, зокрема у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно статті 133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажнійквитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Відокремлений підрозділ «Бурштинська теплова електрична станція» Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (вантажоодержувач) передало право на пред`явлення позову позивачу (вантажовідправнику), що підтверджується переуступними написами на залізничних накладних.

Частиною першої статті 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 113 Статуту залізниць, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідач проти позову заперечує, у зв`язку з тим, що втрата вантажу сталась з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Суд зазначає, що статтею 924 Цивільного кодексу України встановлено принцип винності перевізника за втрату, нестачу, псування й пошкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту і обов`язок доведення своєї невинуватості лежить саме на перевізнику.

Відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що недостача вантажу сталась не з його вини. Жодних доказів того, що недостача вантажу сталась з вини невстановлених осіб або з незалежних від відповідача причин суду не надано.

Заперечуючи проти позову відповідач також посилається на те, що позивачем не додано документів на підтвердження оплати вантажу.

Згідно зі статтями 924 Цивільного кодексу України, 314 Господарського кодексу України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

До матеріалів справи долучені довідки відправника про вартість відправленого вантажу.

Таким чином, в матеріалах справи наявні належні та достатні докази, що підтверджують вартість вантажу що перевозився у вагонах № 63486831, № 56626534, № 56335219, № 56225816, № 55332167, № 53561023, № 61297826, № 62966932, № 62043534, № 63245252, № 56872526, № 55022446, № 56068844, № 56291263, № 56225980, № 53519385, № 64054414, № 53590600, № 62610720, № 63869184, № 61016465, № 50048396, № 53054268, № 53530952, № 56998107 та факт втрати вантажу у зазначених вагонах.

У той же час, відповідачем не доведено суду, що Статут залізниць передбачає обов`язкове додання до позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення (стаття 114 Статуту залізниць).

Звертаючись з позовом до суду позивач розраховує кількість фактичної недостачі вантажу з урахуванням норми природної втрати, у зв`язку з чим, вартість недостачі вантажу склала 112 963, 13 грн.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок суми збитків і визнано його арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 112 963, 13 грн.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (85621, Донецька область, Мар`їнський район, село Вовчанка (п), вулиця Нагорна, будинок 1А, ідентифікаційний код 33959754) 112 963 (сто дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн. 13 коп. - основного боргу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк