ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"24" травня 2021 р. Справа№ 911/3492/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на рішення Господарського суду Київської області від 01.04.2021 (повний текст рішення складено 16.04.2021)

у справі № 911/3492/20 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Броварський завод пластмас"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"

2) Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коротюк Оксани Вікторівни

за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1: Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соколова Олександра Євгеновича

та Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент Ван"

прo визнання відсутності прав за договором, визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Київської області розглядалась справа за позовом Приватного акціонерного товариства "Броварський завод пластмасс" (надалі - позивач) до 1) Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (надалі - відповідач1), 2) Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коротюк Оксани Вікторівни (надалі - відповідач2), за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1: Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соколова Олександра Євгеновича (надалі - третя особа1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент Ван" (надалі - третя особа2) прo визнання відсутності прав за договором, визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора. Зокрема, заявлено позовні вимоги про визнання відсутніми прав за кредитним договором та визнання незаконними та скасувати рішення державного реєстратора, за якими були внесені обтяження для забезпечення виконання позивачем відповідних зобов`язань за кредитним договором з відповідачем.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.12.2020 року відкрито провадження у справі № 911/3492/20 за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.04.2021 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Броварський завод пластмас" до 1) Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", 2) Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коротюк Оксани Вікторівни, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1: Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соколова Олександра Євгеновича та Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент Ван" прo визнання відсутності прав за договором, визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора задоволено в повному обсязі, вищзнаног відсутнім право Відкритого акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", як кредитора та іпотекодержателя, до Приватного акціонерного товариства "Броварський завод пластмас", як позичальника та іпотекодавця, за Кредитним договором № 63 від 06.08.2009 року та укладеним в забезпечення його виконання Іпотечним договором № 856 від 06.08.2009 року між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" та Закритим акціонерним товариством "Броварський завод пластмас", визнано незаконним та скасувано рішення державного реєстратора Коротюк Оксани Вікторівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, серія та номер: 34058794 від 27.02.2017 року, визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Коротюк Оксани Вікторівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, серія та номер: 34058727 від 27.02.2017 року, визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Коротюк Оксани Вікторівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, серія та номер: 34058517 від 27.02.2017 року, визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Коротюк Оксани Вікторівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, серія та номер: 34058650 від 27.02.2017 року, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь Приватного акціонерного товариства "Броварський завод пластмас 5 255,00 грн. витрат по сплаті судового збору, стягнуто з Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коротюк Оксани Вікторівни на користь Приватного акціонерного товариства "Броварський завод пластмас" 5 255,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити строк на апеляційне оскарження, прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження, відстрочити ПАТ «ВіЕйБі Банк», безпосереднє виведення з ринку якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, сплату судового збору за подання апеляційної скраги на рішення Господарського суду Київської області від 01.04.2021 у справі № 911/3492/20 та встановити 30-денний строк для його сплати, апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 01.04.2021 у справі № 911/3492/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до витягу із протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) справу № 911/3492/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України враховуючи наступне.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно із ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору, встановлений Законом України "Про судовий збір".

Згідно із ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання апеляційної скарги судовий збір становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи положення ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та те, що скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 01.04.2021 повністю скаржник мав сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у справі № 911/3492/20 (2 102, 00 грн. + 2 102,00 грн. + 2 102,00 грн.+ 2 102,00 грн. + 2 102,00 грн.) * 150% = 15 765,00 грн.

Проте скаржником до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас в апеляційній скарзі скаржник просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

За приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може відстрочити сплату судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження підстав для звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору в межах умов передбачених законодавством та з урахуванням майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Слід зазначити, що законодавчо закріплене положення про відстрочення або розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати можливе, зокрема, за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, тобто, таке зменшення передбачене лише для фізичної особи.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Таким чином, клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, не підлягає задоволенню, оскільки наведений у статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік осіб є вичерпним, проте, заявник у даній справі не відноситься Законом до осіб, яким суд може відстрочити сплату судового збору.

Апеляційним господарським судом при цьому враховані сталі правові позиції Верховного Суду щодо розгляду клопотань про відстрочення сплати судового збору (ухвали від 18.12.2020 у справі №906/493/19, від 27.11.2020 у справі №911/3661/16, від 25.11.2020 у справі №904/5089/18, від 23.11.2020 у справі №922/484/20, від 23.11.2020 у справі №922/484/20, від 09.11.2020 у справі №912/533/20 тощо).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Натомість, рішеннями ЄСПЛ у справах "Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27 жовтня 1993 (п. 33), та "Ankerl v. Switzerland" від 23 жовтня 1996 (п. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або відстрочити чи розстрочити сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, цією статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2018 у справі № 910/17456/17.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Фонгу гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду Київськлої області від 01.04.2021 у справі № 911/3492/20 - залишити без руху.

3. Запропонувати скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 911/3492/20 у розмірі 15 765,00 грн.

4. Роз`яснити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

5. Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім