ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. м.Київ Справа№ 910/16657/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тищенко О.В.

Дикунської С.Я.

за участю секретаря судового засідання Cалій І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства "Прозорро.продажі"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 13.01.2021

у справі № 910/16657/20 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Державного підприємства "Прозорро.продажі"

до Акціонерного товариства "РВС Банк"

про стягнення заборгованості за Договором в розмірі 28 100,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство "Прозорро.продажі"(далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "РВС Банк" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором в розмірі 28 100,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач (Акціонерне товариство "РВС Банк") порушив зобов`язання за Договором про використання електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 № 224-ЕТС-ЦБД2/2019 від 01.07.2019, в частині здійснення розрахунків, а у зв`язку із неналежними виконанням відповідачем грошового зобов`язання по внесенню на підставі Договору плати за серпень 2020, свідчить про існування заборгованості останнього у розмірі 22 258,00 грн.

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач проти позову заперечував, вказуючи, що:

- Договір про використання Електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 № 224-ЕТС-ЦБД2/2019 від 01.07.2019 достроково припинено в односторонньому порядку за ініціативою відповідача (Акціонерного товариства "РВС Банк") 08.08.2020, відповідач зобов`язаний був сплати на користь позивача плату за розвиток ЕТС за 8 днів серпня 2020 року у розмірі 7 742,00 грн., які відповідачем сплачено 11.09.2020, а отже у відповідача відсутні зобов`язання перед позивачем по сплаті плати за розвиток ЕТС з 08.08.2020;

- відповідач посилався на те, що зобов`язання за Договором про використання електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 № 224-ЕТС-ЦБД2/2019 від 01.07.2019 щодо сплати 22 258, 00 грн. за решту календарних днів серпня 2020 не виникли у зв`язку із припиненням Договору в односторонньому порядку;

- відповідач вказував щодо сплати штрафних санкцій, що умовами Договору не передбачено нарахування штрафу та пені після припинення дії Договору, а штраф розрахований позивачем невірно.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/16657/20 позовні вимоги задоволено частково, а саме стягнуто з Акціонерного товариства "РВС Банк" на користь Державного підприємства "Прозорро.продажі" пеню в розмірі 73 (сімдесят три) 61 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 (п`ять) грн. В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване тим, що як визнається сторонами та підтверджується матеріалами справи, меморіальним ордером № 3519 від 11.09.2020 на суму 7 742,00 грн., відповідачем виконано 11.09.2020 обов`язок по внесенню згідно Договору плати на розвиток ЕТС за період з 01.08.2020 по 08.08.2020 у розмірі 7 742,00 грн.

В свою чергу, враховуючи що у відповідача відсутній обов`язок із внесення плати на розвиток ЕТС за період з 09.08.2020 по 31.08.2020 у розмірі 22 258,00 грн. вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 22 258,00 грн. - суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги у цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, позивач - Державне підприємство "Прозорро.продажі" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 13.01.2021 по справі №910/16657/20 у частині відмови позовних вимог щодо стягнення плати за розвиток ЕТС за період з 09.08.2020 по 31.08.2020 і відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафу та пені, та прийняти нове рішення у відповідній частині.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував, що сторони при укладенні Договору про використання електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 № 224-ЕТС-ЦБД2/2019 погодили обов`язок оператора (Акціонерного товариства "РВС Банк") із щомісячного внесення плати за розвиток ЕТС, узгодили умови договору щодо припинення доступу оператора до ЕТС, припинення та розірвання договору, обов`язок оператора щодо оплати ціни договору в незалежності від факту підключення майданчика оператора до ЕТС. Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для стягнення плати за розвиток ЕТС у період з 09.08.2020 по 31.08.2020.

- при ухваленні рішення судом першої інстанції у частині відмови позовних вимог щодо стягнення плати за розвиток ЕТС за період з09.08.2020 по 31.08.2020, порушено вимоги статті 236, 277 Господарського процесуального кодексу України, а саме: невідповідність висновків щодо припинення Договору та відсутності підстав для стягнення заборгованості за рахунком.

Короткий зміст заперечень проти апеляційної скарги

26.02.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду згідно з приписами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказував на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування - відсутні.

Зокрема, відповідач посилався на те, що:

- 04.08.2020 Акціонерним товариством "РВС Банк"отримано від позивача рахунок № ЦБД2-000593 від 04.08.2020 про сплату 30 000, 00 грн. за розвиток ЕТС за серпень 2020, але позивачем не було враховано того факту, що відповідач у односторонньому порядку припинив Договір про використання електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 № 224-ЕТС-ЦБД2/2019 від 01.07.2019 у відповідності до Листа №15414/20 від 29.07.2020 відповідно до умов Договору;

- враховуючи вищевикладене, рахунок № ЦБД2-000593 від 04.08.2020 - не є підставою для сплати послуг за Договором, оскільки рахунок виставлений за весь серпень 2020, а Договір припинений 08.08.2020.

- Акціонерне товариство "РВС Банк" звернулось до Державного підприємства "Прозорро.продажі" з Листом №15551/20 від 18.08.2020, яким повідомив про готовність сплатити за Договором пропорційно отриманим послугам ( за 8 днів), але не отримавши відповідного розрахунку 11.09.2020 відповідачем було сплачено 7 742, 00 грн.

- стосовно доводів скаржника про обов`язок відповідача оплатити послуги у разі не підключення майданчика оператора до ЕТС та втрати оператором електронного майданчика продуктового ключа (п. 6.3 Договору) зазначає, що дані умови передбачені за наявності триваючих договірних відносин, тобто за відсутності припинення зобов`язання, в тому числі, розірвання договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2020, апеляційну скаргу Державного підприємства "Прозорро.продажі" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) - Станік С.Р., судді: Тищенко О.В., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/16657/20 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Прозорро.продажі" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/16657/20, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" набрав чинності 17.07.2020.

У зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, колегія суддів дійшла висновку про необхідність вийти за межі граничного процесуального строку розгляду даної справи, здійснивши її розгляд у розумний строк, застосувавши ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 ГПК України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01.07.2019 між Державним підприємством "Прозорро.Продажі" (далі адміністратор, позивач) та Акціонерним товариством "РВС Банк" (далі - оператор, відповідач) укладено договір №224-ЕТС-ЦЦБД2/2019 про використання Електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2, до якого в подальшому сторонами вносилися зміни на підставі Додаткових угод від 01.10.2019, від 18.10.2019, від 20.05.2020, від 06.07.2020 далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору, предметом договору є надання адміністратором доступу оператора до електронної торгової системи "Prozorro.Продажі" ЦБД2 для організації проведення електронних аукціонів у ЕТС (електронна торгова система).

П.2.1.1. Договору передбачено, що для цілей цього Договору, Адміністратор надає послуги Оператору до електронної торгової системи "Prozorro.Продажі" ЦБД2, як до системи електронних торгів з продажу/надання в оренду майна (активів)/передачі права у відповідності до Регламенту ЕТС.

П. 2.1.2. Договору передбачено, що для цілей цього Договору, Адміністратор надає доступ Оператору до електронної системи "Prozorro.Продажі" ЦБД2, як до системи електронних торгів з продажу дозволів для організації проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами шляхом електронних торгів у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України "Про реалізацію експериментального проекту із запровадження проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами шляхом електронних торгів" від 17 жовтня 2018 № 848, а Оператор зобов`язується неухильно дотримуватись усіх вимог даної постанови організаційних і технічних засад реалізації Експериментального проекту та роботи системи електронних торгів з продажу дозволів під час проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами.

Згідно із п. 3.1 Договору, використання електронної торгової системи "Prozorro.Продажі" ЦБД2 здійснюється оператором електронного майданчика відповідно до Договору про використання електронної торгової системи для організації проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації, цього договору, Регламенту ЕТС, та чинного законодавства України.

Пунктом 4.1 Договоур передбачено обов`язки Адміністратора:

- забезпечити безперебійне функціонування ETC, крім проміжку часу протягом якого де здійснюватися модернізація ETC (щодо проведення якої повідомляється Оператор в разі введення модернізації в робочий час) та доступ до ETC буде тимчасово призупинено;

- забезпечити функціонування програмних пакетів ЦБД достатніх для виконання електронним майданчиком дій, необхідних для: організації електронних аукціонів; проведення електронних аукціонів; участі в електронних аукціонах Учасників; участі в обговоренні, запитах Користувачів; перегляду інформації та документів про електронні аукціони Користувачами.

- забезпечити цілісність даних та незмінність інформації та/або окремих файлів, обмін якими здійснюється операторами та ETC;

- забезпечити регулярний обмін даними з Електронним майданчиком для забезпечення доступу до інформації ETC, оновленої іншими електронними майданчиками;

- забезпечити впровадження організаційно-технічних заходів з метою запобігання санкціонованого доступу до інформації та унеможливлення її несанкціонованого розголошення;

- відправляти повідомлення Оператору про зміну умов цього Договору, повідомивши не пізніше ніж за 10 (десять) робочих днів до запланованих змін. У такому випадку Адміністратор ЕТС зобов`язується забезпечити можливість Оператору завершити розпочаті (оголошені) Електронні аукціони на відповідному Електронному майданчику.

Пунктом 4.2.5. Договору передбачено, що Адміністратор має право:

- обґрунтовано вимагати від Оператора компенсації понесених витрат, спричинених з його вини, пов`язаних з необхідністю втручання Адміністратора у роботу ЕТС для виправлення наслідків відповідних дій (блокування доступу до недостовірної, некоректної, образливої інформації тощо). Сторони домовились вважати за обґрунтовану (тобто таку, що не потребує доведення) вимогу компенсації Оператором понесених Адміністратором витрат, що підтверджується інформацією з ЕТС у будь-якому форматі і містить незаперечні докази несанкціонованого втручання в діяльність ЕТС, а також несанкціоновану зміну чи видалення будь-яких даних, що містяться у ЕТС з електронного майданчика;

- вчасно отримувати від Оператора плату за розвиток ЕТС, в порядку передбаченому Розділом 6 цього Договору;

Обов`язки оператора передбачені п. 4.3 Договору:

- забезпечити належне функціонування електронного майданчика, коректне та своєчасне відображення в ETC даних, цілісність даних, що передаються до ETC або приймаються від ЕТС (оновлення інформації) або окремих файлів, в тому числі, захист від несанкціонованого доступу і ненавмисного знищення та/або спотворення облікових даних, що містяться в ETC та можливість в вчинення потенційними покупцями дій в ETC через сервіси, які надаються Оператором у відповідності з вимогами Регламенту ETC;

- не пізніше ніж за 30 днів (тридцять) днів повідомляти Адміністратора про намір дострокового припинення дії цього Договору;

- компенсувати Адміністратору понесені ним витрати відповідно до п. 4.2.5 та п. 4.3.19 Договору та/або інші витрати, понесені Адміністратором з вини Оператора, а також сплачувати пеню. Штрафи у випадках та в розмірах передбачених Регламентом ЕТС.

- своєчасно інформувати Адміністратора про зарахування винагороди на рахунок Оператора та вносити на банківський рахунок Адміністратора плату в порядку, визначеному Розділом 6 цього Договору;

Розділом 5 Договору визначено порядок припинення доступу оператора до ЕТС у відповідності до якого п. 5.1. вказує, що Адміністратор має право припинити доступ Оператора до ЕТС, що здійснюється шляхом анулювання наданого Оператору продуктивного ключа за Договором про використання електронної торгової системи для організації проведення електронних аукціонів з продажу малої приватизації від 01.07.2019 225-ЕТС-ЦБД2/2019 у випадку:

- невиконання умов Договору між Оператором та Адміністратором, в тому числі передбачених Додатком № 2 до цього Договору чи порушення строків внесення на банківський рахунок Адміністратора плати за розвиток ЕТС на 30 і більше днів сумарно за останні шість місяців (п. 5.1.6 Договору).

П. 6.1 Договору встановлено, що ціна договору складається з плати на розвиток ЕТС, що вираховується з гарантійного внеску переможця електронного аукціону.

Плата на розвиток ЕТС для електронних аукціонів становить 30% від максимальної винагороди оператора, але не менше: 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць (вказаний розмір діє до 30 червня 2020); 30 000,00 грн. з урахуванням податку на додану вартість у місяць (вказаний розмір набирає чинності з 1 (першого) липня 2020); 50 000 грн. в місяць (в кінцевому розрахунку 150 000.00 грн. в квартал), з урахування податку на додану вартість (вказаний розмір набирає чинності з 1 (першого) жовтня 2020) (п.п. 6.1.2 Договору).

П. 6.2 Договору встановлено, що з 01.06.2020 Адміністратор не пізніше 7 числа поточного місяця за допомогою засобів системи електронного документообігу виставляє рахунок оператору за поточний місяць для перерахування мінімального розміру плати на розвиток ЕТС за місяць, визначеного п. 6.1.2 Договору. Адміністратор протягом десяти робочих днів з дня опублікування договору купівлі-продажу/оренди об`єкта в ЕТС та присвоєння електронному аукціону статусу завершений, у випадку, коли така сума перевищує мінімальний розмір плати на розвиток ЕТС за допомогою засобів системи електронного документообігу виставляє додатковий рахунок (рахунки) оператору для перерахування плати на розвиток ЕТС в повному обсязі. Рахунок (додатковий рахунок) виставляється за допомогою засобів системи електронного документообігу в електронному вигляді із застосуванням кваліфікованого електронного підпису та підлягає оплаті оператором протягом п`яти робочих днів з дня його відправлення.

У випадку не надходження на банківський рахунок Адміністратора плати за розвиток ЕТС у строки, визначені пунктом 6.2 цього Договору, факт надання послуг на розвиток ЕТС фіксується Адміністратором датою останнього дня календарного місяця, в якому було опубліковано договір купівлі-продажу/оренди об`єкта в ЕТС. Після цього Оператору надається Акт наданих послуг на розвиток ЕТС засобами електронного зв`язку.

Пунктом 6.3 Договору встановлено, що ціна договору сплачується оператором з моменту набрання чинності цим договором в незалежності від факту підключення майданчика оператора до ЕТС.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2020, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 9.1 Договору).

Пунктом 7.5 Договору передбачено, що за порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим Договором в тому числі передбачених пунктом 4.3.19 цього Договору, винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день порушення, а за прострочення понад 30 днів додаткового стягується штраф у розмірі 10 % суми заборгованості або понесених збитків.

Згідно пункту 9.3. Договору, його може бути припинено за ініціативою однієї з Сторін або шляхом одностороннього розірвання Адміністратором цього Договору. Адміністратор має право у будь-який час припинити та/або розірвати цей Договір шляхом направлення Оператору письмового повідомлення протягом п`яти днів з дня прийняття відповідного рішення у наступних випадках: зловживання Оператором своїми правами; порушення Оператором вимог чинних нормативно - правових актів у сфері приватизації; не виконання Оператором будь - якої з умов або вимог цього Договору, в тому числі передбачених Додатком №2 до цього Договору; відмови Оператора від підписання Договору з урахуванням внесених Адміністратором змін та/або доповнень до цього Договору; нецільового використання центральної бази даних ЕТС; втрати Оператором продуктивного ключа/тестового ключа, або передачі його третій особі; реорганізації та/або ліквідації Оператора; порушення щодо Оператора справи про банкрутство; якщо Оператор не відповідає (перестає відповідати) будь-якій із вимог, встановлених чинними нормативно-правовими актами до Оператора; припинення ним доступу Оператора до ЕТС.

Пунктом 9.4.1 Договору визначено, що у випадку якщо у оператора відсутні розпочаті (оголошені) електронні аукціони та/або відсутні учасники, які приймають участь в електронних торгах з електронного майданчика такого оператора, дострокове припинення договору за ініціативою оператора відбувається та вступає в дію на 10 календарний день з дати відправлення адміністратору такого письмового повідомлення.

Дія цього Договору, як і будь-якої додаткової угоди до цього Договору достроково припиняється за ініціативою однієї зі Сторін з обов`язковим повідомленням у письмовій формі іншої Сторони не пізніше ніж за 30 днів (тридцять) календарних днів до дати такого припинення. (пункт 9.4 Договору).

Пунктом 9.5. Договору передбачено, що припинення дії цього Договору (або за ініціативою однією із Сторін або шляхом одностороннього розірвання Адміністратором) тягне за собою припинення доступу такого Оператора до ЕТС (в разі якщо доступ до ЕТС не було припинено раніше згідно розділу 5 цього Договору).

Додатковою угодою від 20.05.2020 до Договору про використання електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 № 224-ЕТС-ЦБД2/2019 від 01.07.2019, п. 9.4 Договору доповнено пп. 9.4.1 в наступній редакції: У випадку, якщо у Оператора відсутні розпочаті (оголошені) електронні аукціони та/або відсутні учасники, які приймають участь в електронних торгах з електронного майданчика такого Оператора, дострокове припинення договору за ініціативою Оператора відбувається та вступає в дію на 10 (десятий) календарний день з дати відправлення Адміністратору такого письмового повідомлення.

Відповідач листом №15414/20 від 29.07.2020 в порядку п. 9.4.1 Договору повідомив позивача про припинення Договору з 08.08.2020, у зв`язку з тим, що станом на 29.07.2020 у Акціонерного товариства "РВС Банк" відсутні розпочаті (оголошені) електронні аукціони та відсутні учасники, які приймають участь в електронних торгах з електронного майданчика.

04.08.2020 позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату №ЦБД2-000593 від 04.08.2020, відповідно до якого було визначено до оплати плату за розвиток електронної торгової системи "Prozorro.Продажі" ЦБД2 за серпень 2020 у розмірі 30 000,00 грн.

Листом № 15551/20 від 18.08.2020, направленим 18.08.2020, відповідачем було відмовлено в прийнятті та оплаті вказаного рахунку з посиланням на те, що з огляду на розірвання Договору в односторонньому порядку, оплаті підлягає плата за розвиток ЕТС пропорційно по дату фактичного припинення Договору та сплачено 11.09.2020 на користь позивача плату за розвиток ЕТС пропорційно кількості днів дії Договору у серпні 2020, у розмірі 7 742,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інакше не встановлено договором або законом( стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Положеннями ст. 14 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

За змістом приписи ст.ст. 627, 628 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як було встановлено судом першої інстанції, спір між сторонами виник стосовно правовідносин, врегульованих сторонами в положеннях Розділу 6 Договору.

Відповідно до п. 6.1 Договору, ціна договору складається з плати на розвиток ЕТС, що вираховується з гарантійного внеску переможця електронного аукціону. Плата на розвиток ЕТС для електронних аукціонів становить 30% від максимальної винагороди оператора, але не менше: 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць (вказаний розмір діє до 30 червня 2020); 30 000,00 грн. з урахуванням податку на додану вартість у місяць (вказаний розмір набирає чинності з 1 (першого) липня 2020); 50 000 грн. в місяць (в кінцевому розрахунку 150 000.00 грн. в квартал), з урахування податку на додану вартість (вказаний розмір набирає чинності з 1 (першого) жовтня 2020) (п.п. 6.1.2 Договору).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, у відповідності до Договору, в межах спірного періоду (серпень 2020) діяла визначена за погодженням сторін плата на розвиток ЕТС для електронних аукціонів у розмірі 30% від максимальної винагороди оператора, але не менше 30 000,00 грн. на місяць.

Згідно п. 6.2 Договору з 01.06.2020, Адміністратор не пізніше 7 числа поточного місяця за допомогою засобів системи електронного документообігу виставляє рахунок оператору за поточний місяць для перерахування мінімального розміру плати на розвиток ЕТС за місяць, визначеного п. 6.1.2 Договору. Адміністратор протягом десяти робочих днів з дня опублікування договору купівлі-продажу/оренди об`єкта в ЕТС та присвоєння електронному аукціону статусу завершений, у випадку, коли така сума перевищує мінімальний розмір плати на розвиток ЕТС за допомогою засобів системи електронного документообігу виставляє додатковий рахунок (рахунки) оператору для перерахування плати на розвиток ЕТС в повному обсязі. Рахунок (додатковий рахунок) виставляється за допомогою засобів системи електронного документообігу в електронному вигляді із застосуванням кваліфікованого електронного підпису та підлягає оплаті оператором протягом п`яти робочих днів з дня його відправлення.

Пунктом 6.3 Договору встановлено, що ціна договору сплачується оператором з моменту набрання чинності цим договором в незалежності від факту підключення майданчика оператора до ЕТС.

Як підтверджується матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, та з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що сторонами в умовах Договору було встановлено безумовний обов`язок оператора із щомісячного внесення плати на розвиток ЕТС на рівні 30% від максимальної винагороди оператора, але не менше ніж 30 000,00 грн. на місяць (у період з 01.07.2020 по 30.09.2020) на підставі виставлених адміністратором рахунків. У випадку, якщо сума 30% максимальної винагороди оператора перевищує мінімальний розмір плати на розвиток ЕТС, то адміністратором виставляється додатковий рахунок на доплату відповідної різниці, тобто, визначаючи відповідний обов`язок оператора по внесенню плати на розвиток ЕТС сторонами було передбачено порядок дій на випадок перевищення винагороди оператора над мінімальним розміром плати.

Як було встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, жодного порядку дій на випадок коли розмір винагороди оператора у розрахунковому місяці становить менше 30 000,00 грн. - сторонами не було передбачено умовами Договору.

При цьому, згідно пункту 9.4.1 Договору, у випадку якщо у оператора відсутні розпочаті (оголошені) електронні аукціони та/або відсутні учасники, які приймають участь в електронних торгах з електронного майданчика такого оператора, дострокове припинення договору за ініціативою оператора відбувається та вступає в дію на 10 календарний день з дати відправлення адміністратору такого письмового повідомлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як було встановлено судом першої інстанції і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, пунктом 9.4.1 Договору надано право оператору відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час за умови відсутності розпочатих (оголошених) електронних аукціонів та/або відсутності учасників, які приймають участь в електронних торгах з електронного майданчика такого оператора.

Як підтверджується належним у справі доказом, а саме Листом №15414/20 від 29.07.2020, відповідач, у відповідності до п. 9.4.1 Договору, повідомив позивача про припинення Договору з 08.08.2020.

Ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Положеннями ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, відповідач на підставі п. 9.4.1 Договору відмовився від Договору, надіславши позивачу Листа 29.07.2020. В свою чергу, відсутність у матеріалах справи доказів наявності умов на час направлення такого листа, за наявності яких Договір не може бути розірвано в односторонньому порядку оператором, свідчить про те, що Договір є розірваним відповідно з 08.08.2020, і саме з 08.08.2020 слід вважати таким, що припинився обов`язок оператора по внесенню щомісячної мінімальної плати на розвиток ЕТС, встановленої п. 6.2 Договору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що визначена умовами п. 6.1 Договору місячна плата підлягає розрахунку виходячи з фактичного строку дії Договору, а саме до 08.08.2020 (за 8 днів) дії такого правочину в серпні 2020, що становить суму у розмірі 7 742,00 грн., і відповідно підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а заявлена до стягнення решта плати у розмірі 22 258,00 грн. за період з 09.08.2020 по 31.08.2020 - є такою, що нарахована позивачем до оплати безпідставно, у зв`язку з чим вимоги позивача у наведеній частині задоволенню не підлягають.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується учасниками спору, що виставлений адміністратором оператору рахунок на оплату №ЦБД2-000593 від 04.08.2020, відповідно до якого було визначено до оплати плату на розвиток електронної торгової системи "Prozorro.Продажі" ЦБД2 за серпень 2020, було отримано Акціонерним товариством "РВС Банк" 05.08.2020.

Згідно з п. 6.2 Договору та положень ст. 530 Цивільного кодексу України, грошове зобов`язання по внесенню мінімального розміру плати на розвиток ЕТС в серпні 2020 року мало бути виконано відповідачем у строк до 12.08.2020, тобто протягом 5 робочих днів з моменту отримання відповідного рахунку.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як підтверджується матеріалами справи, меморіальним ордером № 3519 від 11.09.2020 на суму 7 742,00 грн., відповідачем виконано 11.09.2020 обов`язок по внесенню згідно Договору плати на розвиток ЕТС за період з 01.08.2020 по 08.08.2020 у розмірі 7 742,00 грн.

З урахуванням наведеного, враховуючи встановлені обставини справи. суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у відповідача відсутній обов`язок із внесення плати на розвиток ЕТС за період з 09.08.2020 по 31.08.2020 у розмірі 22 258,00 грн., а вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 22 258,00 грн. - є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Довод позивача про те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні (1) не врахував, що сторони при укладенні Договору про використання електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 № 224-ЕТС-ЦБД2/2019 погодили обов`язок оператора (Акціонерного товариства "РВС Банк") щодо щомісячного внесення плати за розвиток ЕТС, узгодили умови договору щодо припинення доступу оператора до ЕТС, припинення та розірвання договору, обов`язок оператора щодо оплати ціни договору в незалежності від факту підключення майданчика оператора до ЕТС, та (2) дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для стягнення плати за розвиток ЕТС у період з 09.08.2020 по 31.08.2020 - суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставний та необґрунтований з огляду на те, що як встановлено вище, Договір є розірваним відповідно з 08.08.2020, у зв`язку з чим визначена умовами п. 6.1 Договору місячна плата підлягає розрахунку виходячи з фактичного строку дії Договору, а саме до 08.08.2020 (за 8 днів) дії такого правочину в серпні 2020, що становить суму у розмірі 7 742,00 грн.

Стосовно заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 560,34 грн., нарахованої за період прострочення з 12.08.2020 по 16.10.2020 по внесенню плати на розвиток ЕТС за серпень 2020 виходячи із відповідного розміру у сумі 30 000,00 грн. до 11.09.2020, та на суму 22 25800 грн. з 12.09.2020, та штрафу у розмірі 5 281,83 грн., розрахованого в розмірі 10% від суми основної заборгованості у розмірі 30 000,00 грн. та на суму 22 258,00 грн., суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Приписами ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень можливості передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України, пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, в той час як в межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Стосовно п. 7.5 Договору, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів - не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань і він вважається таким, що прострочив а саме: по внесенню плати на розвиток ЕТС за серпень 2020 року у розмірі 7 742,00 грн. з 13.08.2020 до 11.09.2020, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції порушено вимоги статті 236, 277 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення судом першої інстанції у частині відмови позовних вимог щодо стягнення плати за розвиток ЕТС за період з 09.08.2020 по 31.08.2020, а саме невідповідність висновків щодо припинення Договору та відсутності підстав для стягнення заборгованості за рахунком - судом апеляційної інстанції відхиляються, як безпідставні та необґрунтовані, з огляду на наступне.

За перерахунком суду першої інстанції, здійсненим з урахуванням наведених обставин, правомірним в межах заявлених вимог є стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 73,61 грн., нарахованої від суми заборгованості у розмірі 7 742,00 грн., за період з 13.08.2020 до 11.09.2020, а прострочення з оплати плати на розвиток ЕТС за серпень 2020 у розмірі 7 742,00 грн. складає менше 30 днів, а тому вимоги в частині стягнення штрафу - задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано позовні вимоги задоволено частково, з присудженням до стягнення з відповідача на користь позивача 7 742,00 грн. основного боргу, пеню в розмірі 73 (сімдесят три) 61 грн., з відмовою у задоволенні решти позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/16657/20 за наведених скаржником доводів та мотивів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України здійснив покладення судових витрат на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Прозорро.продажі" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/16657/20 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/16657/20- залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Державним підприємством "Прозорро.продажі".

4. Матеріали справи №910/16657/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.В. Тищенко

С.Я. Дикунська