ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"24" травня 2021 р. Справа№ 910/19984/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 у справі №910/19984/20 (суддя Трофименко Т.Ю., повний текст складено - 28.04.2021) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 у справі №910/19984/20 в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 у справі №910/19984/20 та прийняти нове, яким позов задовольнити та визнати недійсними договори відступлення права вимоги №80 та №80/6 від 24.02.2020 в частині відступлення вимог за договорами траншевої кредитної лінії №725 від 04.10.2007, №58 від 18.08.2008, №72 від 31.10.2008 та вимог за договорами гарантії №314 від 13.04.2011, №335 від 23.06.2011, №348 від 05.09.2011, стороною яких є ТОВ «Львівські автобусні заводи».

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду даного спору є дві немайнові вимоги - про визнання недійсними в частині договорів відступлення права вимоги №80 від 24.02.2020 та №80/6 від 24.02.2020.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні позову у даній справі, обґрунтованим розміром судового збору було 4 204 грн. (по 2 102 грн. за кожну з двох вимог немайнового характеру, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на момент звернення з позовом у 2020 році).

За таких обставин, апелянт оскаржуючи судове рішення в апеляційному порядку, має сплатити 150 відсотків вказаної суми, тобто 6 306 грн.

В свою чергу, апелянтом додано до скарги квитанцію №ПН1231 від 14.05.2021 на суму 5 400 грн., а отже, судовий збір сплачено у меншому розмірі аніж передбачено законодавством.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Крім цього, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Оскільки, апеляційна скарга залишається без руху на підставі статті 260 Господарського процесуального кодексу України, то відповідно і вищезазначене клопотання судом наразі не розглядається.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 у справі №910/19984/20 залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів доплати судового збору у розмірі 906 грн., протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана суддями: 24.05.2021 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко