РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2021Справа № 910/3719/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Енерджі»

про стягнення 11250 грн,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Енерджі» про стягнення 11250 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем порушено умови Договору підряду №809-18 від 22.08.2018 в частині своєчасного виконання підрядних робіт та використання попередньої оплати, у зв`язку із чим, позивач просить стягнути із відповідача суму попередньої оплати у розмірі 11250 грн на підставі ст. 1212 ЦК України

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 відкрито провадження у справі №910/3719/21 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.03.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме 04114, м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28.

Станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення №929 з відміткою про вручення конверту представнику відповідача 22.03.2021.

В силу положення пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Частиною 7 вказаної статті Кодексу визначено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

05.05.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідач подано клопотання про залишення позову без розгляду в якому останній зазначив, що позовну заяву було підписано особою, яка є не уповноваженою вчиняти такі дії, оскільки, довіреність особи якою було підписано позовну заяву діє до 31.12.2020, а позивач звернувся з позовною заявою до суду у 2021 році. Також, відповідач зазначає, що не доведено право самопредставництва підписанта позовної заяви від імені позивача.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1, ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо: позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності; позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано; у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору; позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду; позивач у визначений судом строк не вніс кошти для забезпечення судових витрат відповідача і відповідач подав заяву про залишення позову без розгляду; сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк; дієздатна особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява; після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього ж суду інший позов (позови) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду; між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення суду іншої держави, якщо право укласти таку угоду передбачене законом або міжнародним договором України, за винятком випадків, якщо суд визнає, що така угода суперечить закону або міжнародному договору України, є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Позовна заява підписана Склярським Олександром Івановичем. Відповідно до довіреності № 110/306 - 29 від 12.01.2021 (долучена до позовної заяви) Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло - сервіс» уповноважило провідного юрисконсульта юридичного відділу КП «Житло - сервіс» Склярського Олександра Івановича представляти інтереси КП «Житло - сервіс» в усіх без винятку установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх організаційно - правової форми та підпорядкування, перед всіма фізичними особами та представлення інтересів в усіх органах судової влади України з усіма правами наданими законом позивачу, відповідач, третій особі, іншій зацікавленій особі, потерпілому, свідку, захиснику тощо. Для зазначених вище цілей Склярському О.І. було надано право підписувати та подавати від імені КП «Житло - сервіс» усі необхідні документи (серед іншого, але не виключно: позовні заяви, заяви, заперечення, відзиви, замовлення, клопотання, скарги, доповнення до них тощо). Дана довіреність діє до 31.12.2021.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Оскільки, дана справа, з огляду на ціну позову, є малозначною, то вимоги щодо підтвердження права самопредставництва від імені позивача, як то передбачено ст. 56 Господарського процесуального кодексу України на представництво у даній справі не розповсюджуються. Тобто позовна заява підписана від імені позивача повноважним представником.

Зважаючи на викладене вище, твердження відповідача, викладені в клопотанні, є безпідставними, та такими що не приймаються судом до уваги.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.08.2018 року між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Енерджі» (підрядник, відповідач) було укладено договір підряду № 809 - 18 відповідно до умов якого замовник доручає та зобов`язується оплатити, а підрядник приймає на себе зобов`язання з надання послуг: Капітальний ремонт проїздів та прибудинкових територій за адресою: проспект Петра Григоренка, 26-А (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору роботи за цією угодою виконуються на об`єкті, розташованому за адресою: проспект Петра Григоренка, 26-А.

Згідно з п. 1.3. договору послуги надаються відповідно до Дефектного акту (Додаток № 3) та Зведеного кошторису (Додаток № 2) до Договору (пункт 1.3 Договору).

За змістом п. 3.1., 3.2. договору вартість надання послуг за договором становить 22500 грн., в тому числі ПДВ 20% - 3750 грн. Вартість послуги визначається в Додатку №1, що є невід`ємною частиною Договору. Розрахунки проводяться замовником в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 15 календарних днів після отримання послуг згідно належним чином оформлених актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.5. договору, замовник має право здійснити попередню оплату в розмірі 50% вартості обсягу робіт. Підрядник зобов`язується використати одержаний аванс на витрати необхідні для виконання робіт протягом трьох місяців після одержання авансу. По закінченню тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику. Підрядник протягом трьох місяців з дня надходження коштів як попередньої оплати підтверджує їх використання згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (Типова форма № КБ - 2 - в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (Типова форма № КБ - 3) про використання коштів за призначенням, але не пізніше.

Пунктом 6.1 договору визначено, що договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладеного між сторонами договору, з урахуванням пункту 3.5 позивач відповідно до платіжного доручення № 363 від 22.08.2018 року сплатив на розрахунковий рахунок відповідача авансовий платіж у розмірі 11250 грн (з ПДВ), що становить 50 % від погодженої сторонами вартості обсягу робіт.

Однак, у порушення зазначених умов Договору відповідач погоджені сторонами роботи у встановлений цією угодою строк не виконав, результатів робіт позивачу за відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт не передав.

З огляду на те, що відповідач взагалі не приступив до виконання передбачених договором робіт, а також у добровільному порядку не повернув позивачу суму сплаченої останнім попередньої оплати у розмірі 11250 грн в установлений договором строк, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому, посилаючись на положення ч. 2 ст. 849 та ст. 1212 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача суму авансового платежу.

Матеріали справи не містять жодних доказів щодо повернення відповідачем позивачу суми авансового платежу.

За умовами ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором (ч. 2 ст. 844 Цивільного кодексу України).

За умовами ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частиною 2 ст. 849 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

За умовами ч. 4 цієї статті Кодексу замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

У той же час з матеріалів справи вбачається, що в порушення умов Договору відповідач погоджені сторонами роботи у встановлений Договором строк не виконав, результатів робіт позивачу не передав, одержаний від Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» аванс за призначенням не використав (на витрати, необхідні для виконання робіт), а також по закінченню тримісячного терміну після одержання авансу не повернув замовнику невикористані ним за призначенням кошти у розмірі 11250 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Разом із тим, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання погодженого сторонами обсягу робіт за Договором, а також доказів, які свідчать про повернення позивачу спірної суми невикористаної попередньої оплати у розмірі 11250 грн станом на час розгляду справи.

Відтак, враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача, яка складає 11250 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, а також не надав доказів належного виконання ним обумовлених між сторонами робіт в установлені Договором строки, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до відповідача про стягнення вказаної суми грошових коштів, у зв`язку з чим даний позов підлягає задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження виконання робіт за Договором чи повернення спірної суми заборгованості.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Енерджі» (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28; ідентифікаційний код 39844689) на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло - сервіс» (02081, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, буд. 25 - Б; ідентифікаційний код 31025659) попередню оплату в розмірі 11250 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2270 ( дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 24.05.2021

Суддя Я.В. Маринченко