РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021Справа № 910/14801/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного підприємства "Укрчайпром"

до 1) Головного управління Державної податкової служби у Київській області,

2) Головного управління Національної поліції в Київській області,

3) Київської обласної прокуратури,

4) Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зорі Про»

про стягнення 13 242 188, 00 грн.

Представники:

від позивача: Вичіков В.В.;

від відповідача-1: Вірчак В.Г.;

від відповідача-2: Кшемінська Ю.І.;

від відповідача-3: Наумова К.О.;

від відповідача-4: не з`явився.;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Укрчайпром" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі-відповідач 1), Головного управління Національної поліції в Київській області (далі-відповідач 2), Прокуратури Київської області (далі-відповідач 3) та Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (далі-відповідач 4) про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на користь позивача грошові кошти в сумі 13 242 188, 00 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області (правонаступником якого є Головне управління Державної податкової служби у Київській області), Головним управлінням Національної поліції в Київській області, прокуратурою Київської області незаконним вилученням та неповерненням майна Приватному підприємству "Укрчайпром".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, як зазначає позивач, Приватному підприємству "Укрчайпром" незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органів, що здійснюють досудове розслідування та органів прокуратури заподіяно матеріальну шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 позовну заяву Приватного підприємства "Укрчайпром" залишено без руху. Встановлено Приватному підприємству "Укрчайпром" строк для усунення недоліків позовної заяви.

20.10.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Приватного підприємства "Укрчайпром" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.11.2020.

12.11.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Головного управління Державної податкової служби у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а тому Головне управління Державної податкової служби у Київській області не є належним відповідачем у даній справі.

16.11.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Головного управління Національної поліції в Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому, зокрема відповідач-2 зазначає, що встановлення правомірності та/або неправомірності дій та/або бездіяльності органів досудового розслідування у кримінальному провадженні не відноситься до компетенції господарських судів України.

18.11.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Київської обласної прокуратури надійшов відзив на позовну заяву, в якому, зокрема відповідач-3 зазначає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази незаконності дій відповідачів, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями органів дізнання, досудового розслідування, прокуратури та заподіяними збитками.

Також, 18.11.2020 до суду надійшло клопотання відповідача-3 про залучення третьої особи (надіслане на електронну пошту суду), в якому відповідач-3 просить суд залучити до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зорі Про».

18.11.2020 до суду надійшло клопотання позивача про перенесення підготовчого засідання (надіслане на електронну пошту суду), в якому у зв`язку з перебуванням представника Приватного підприємства "Укрчайпром" на самоізоляції, позивач просить суд перенести підготовче засідання на іншу дату.

У судовому засіданні 19.11.2020 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 10.12.2020.

20.11.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-4 зазначає, що особа, яка несе майнову відповідальність у разі неналежного зберігання або втрати майна позивача є Товариство з обмеженою відповідальністю «Зорі Про», якій було передано відповідний товар на зберігання, а тому вимоги позивача до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області є безпідставними, оскільки відсутній склад цивільного правопорушення.

25.11.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав відповіді на відзив відповідача-2 та відповідача-4, в якому зазначає, що спори про відшкодування шкоди завданої протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень, вчинених ними під час здійснення публічно-владних управлінських функцій повинні вирішуватися за правилами господарського судочинства. Крім того, позивач зазначає, що відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження.

09.12.2020 до суду надійшла заява відповідача-2 про перенесення судового засідання (надіслана на електронну пошту суду), в якій у зв`язку з перебуванням представника Головного управління Національної поліції в Київській області на лікарняному просить суд перенести судове засідання на іншу дату.

У судовому засіданні 10.12.2020, розглянувши заяву відповідача-2 про перенесення судового засідання, суд зазначив, що юридична особа не обмежена колом осіб, які можуть представляти її інтереси в суді, а зазначені в заяві обставини не є підставою для її задоволення, тому суд відмовив у задоволенні заяви про перенесення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 клопотання Київської обласної прокуратури про залучення третьої особи - задоволено. Залучено до участі у розгляді справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зорі Про». Зокрема, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/14801/20 на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на 21.01.2021.

20.01.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав клопотання про призначення судової економічної експертизи, в якому позивач просить суд призначити у даній справі судову економічну експертизу, проведення якої доручити експертам Українського центру судових експертиз, на вирішення експерта поставити наведене у клопотанні питання.

У судовому засіданні 21.01.2021 відкладено розгляд справи на 18.02.2021.

18.02.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач-3 подав заперечення на клопотання про призначення судової економічної експертизи, в яких зазначає, що для з`ясування поставлених в клопотанні про призначення експертизи питань не потрібні спеціальні знання, оскільки в матеріалах справи наявний висновок експертного економічного дослідження від 09.10.2015 № 2-09/10 щодо кількості, вартості продукції та експертні висновки від 11.01.2016 за № 014610 д.к./15 та № 014620 д.к./15 щодо якості продукції.

Також, 18.02.2021 відповідач-3 подав клопотання про закриття провадження у справі, в якому просить суд закрити провадження у даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, за відсутністю предмета спору.

У судовому засіданні 18.02.2021, розглянувши подане позивачем клопотання про призначення експертизи, суд відмовив у його задоволенні, з огляду предмет та підстави позову у даній справі щодо відшкодування майнової шкоди завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органів, що здійснюють досудове розслідування та органів прокуратури, враховуючи що ціна позову визначається позивачем на момент подання позову, відповідно позивачем вже визначена вартість вилученого майна, тобто сформовано розмір заподіяної йому матеріальної шкоди, що становить предмет позову.

У судовому засіданні 18.02.2021 представник відповідача-3 на виконання вимог суду надав копії актів приймання-передачі.

Також, розглянувши клопотання відповідача-3 про закриття провадження у справі, суд відмовив у його задоволенні, оскільки предметом позову у даній справі є стягнення з відповідачів завданої майнової шкоди в сумі 13 242 188, 00 грн, тож скасування постановою Києво-Святошинської місцевої прокуратури від 16.02.2021 постанови слідчого СВ Васильківського ВП ГУ№ НП в Київській області про закриття кримінального провадження № 000030 від 17.08.2015 на яку посилається позивач в обгрунтування позовних вимог не свідчить про відсутність предмету позову, як підставу для закриття провадження у даній справі, оскільки предмет спору не припинив існувати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.20210 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/14801/20 призначено на 18.03.2021.

18.03.2021 до суду надійшло клопотання позивача (надіслане на електронну пошту суду) про перенесення розгляду справи, в якому у зв`язку з перебування представника позивача на самоізоляції, просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні 18.03.2021 розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд відмовив у його задоволенні, оскільки юридична особа не обмежена колом осіб, які можуть представляти її інтереси в суді, а зазначені в клопотанні обставини не є підставою для його задоволення.

Також, у судовому засіданні 18.03.2021 відкладено розгляд справи на 15.04.2021.

У судовому засіданні 15.04.2021 оголошено перерву до 29.04.2021.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3 заперечили проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача-4 у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується розпискою про оголошення перерви.

Суд відзначає, що третя особа повідомлялася ухвалами суду про дату, час та місце розгляду даної судової справи, проте у судове засідання представників не направлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Так, з метою повідомлення третьої особи про розгляд справи судом та про її право подати письмові пояснення, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження третьої особи, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 65091, м. Одеса, вул. Скісна, буд. 27/29, проте, до суду повернулися конверт з ухвалою суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно зі ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлявся належним чином.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 та від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17, а також в ухвалі Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 910/6964/18.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що третя особа мала право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалами суду у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Приймаючи до уваги, що представник відповідача-4 та третьої особи були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача-4 та третьої особи не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 29.04.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач, 14.08.2015 слідчим слідчого управління Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області (правонаступником якого є Головне управління Державної податкової служби у Київській області) при здійснені досудового розслідування кримінального провадження №0000027 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14.08.2015 в період часу з 20 год. 55 хв. по 02 год. 25 хв. 15.08.2015 проведено обшук за адресою: Київська область, Васильківський район, село Дзвінкове, вул. Ірпінська, 15, про що складено протокол обшуку від 14.08.2015.

У вказаному приміщенні серед товарно-матеріальних цінностей інших суб`єктів господарювання зберігалося майно (продукція), власником якого є Приватне підприємство «Укрчайпром».

Крім того, позивач, зазначає, що надалі працівниками ГУ ДФС України в Київській області на підставі однієї і тієї ж ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14.08.2015 року в період часу з 17.08.2015 року по 14.09.2015 року неодноразово проводився обшук складу за вказаною вище адресою, де зберігалося у тому числі майно, власником якого є Приватне підприємство «Укрчайпром» та, починаючи з 21.08.2015 по 14.09.2015, працівниками ГУ ДФС в Київській області незаконно вивезено зі складу майно, власником якого є Приватне підприємство «Укрчайпром», а саме різного виду чайна і винна продукція, тара, обладнання.

Так, 17.08.2015 працівниками ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Київській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за частиною 1 статі 212 КПК України, якому присвоєно номер 000030.

Матеріали обшуку в рамках кримінального провадження №0000027 та вилучене при його проведенні майно долучені до матеріалів кримінального провадження №000030.

В подальшому, постановою прокурора відділу прокуратури Київської області про визначення підслідності від 28.12.2016 року кримінальне провадження №0000030 передано для провадження подальшого досудового розслідування до слідчого відділу Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Тож, матеріальні цінності, вилучені під час розслідування об`єднаного кримінального провадження №0000030, починаючи із 28.12.2016 знаходилися у розпорядженні слідчих органів Головного уравління Національної поліції України в Київській області.

При цьому, як вказує позивач, ПП «Укрчайпром» та його посадові і службові особи в обох вказаних вище кримінальних провадженнях ніколи не були і не є підозрюваними, обвинуваченими, підсудними, цивільними відповідачами чи особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

На думку позивача, обшук і вилучення майна, власником якого є Приватне підприємство «Укрчайпром», проведено з численними грубими порушеннями закону, зокрема без ухвали слідчого судді на кожний новий обшук, у нічний час за відсутності для цього підстав, та не уповноваженими особами, при цьому органами досудового розслідування та прокуратури вказане майно його законному власнику - ПП Укрчайпром» до цього часу не повернуто.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду скарг позивача:

- ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 17.09.2015 справа № 1-кс/760/490/15 (760/116902/15-к) скаргу представника Приватного підприємства «Укрчайпром» на бездіяльність органу досудового розслідування ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задоволено. Цим судовим рішенням зобов`язано ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Київській області повернути тимчасово вилучене майно згідно протоколу обшуку від 14.08.2015 року, яке належить Приватному підприємству «Укрчайпром»;

- ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29.10.2015 року у справі № 11-11/796/2848/2015 задоволено апеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Укрчайпром» та скасовано ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 29.09.2015 року про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене в ході обшуку, проведеного з 14.08.2015 року по 14.09.2015 року, та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника ВКР СУ ЗР ГУ ДФС у Київській області про накладення арешту на чайну продукцію «Грузинський чай чорний та зелений», «Петро Сагайдачний», «Павло Полуботок», «Кирило Розумовський», «Золота Чаша Гетьмана», «Чай Юсуф», чай насипом у мішках - 587 штук, ящиках - 4796 штук, пакетах - 376 штук, вагою від 9 кг до 20,5 кг, а всього мішків, пакетів, ящиків - 5759 штук, загальною вагою 118059 кілограм, з також три станки для фасування чайної продукції, пакувальну тару.

- ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27.11.2015 у справі № 1-кс/760/7267/15 (760/16582/15-к) задоволено скаргу представника Приватного підприємства «Укрчайпром» на бездіяльність органу досудового розслідування ВКР СУ ФР ГУ ДФС Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. Зобов`язано ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Київській області повернути майно, тимчасово вилучене в ході обшуку, проведеного з 14.08.2015 року по 14.09.2015 року, яке належить Приватному підприємству «Укрчайпром», а саме чайну продукцію «Грузинський чай чорний та зелений», «Петро Сагайдачний», «Павло Полуботок», «Кирило Розумовський», «Золота Чаша Гетьмана», «Чай Юсуф», чай насипом у мішках - 587 штук, ящиках - 4796 штук, пакетах - 376 штук, вагою від 9 кг до 20,5 кг, а всього мішків, пакетів, ящиків - 5759 штук, загальною вагою 118059 кілограм, з також три станки для фасування чайної продукції, пакувальну тару.

Позивач зазначає, що протягом здійснення слідчими Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області (правонаступником якого є Головне управління Державної податкової служби у Київській області) та слідчими слідчого відділу Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000027 та № 000030, та здійснення прокуратурою Київської області процесуального керівництва у вказаних кримінальних провадженнях №0000027 та №000030, Приватне підприємство «Укрчайпром» неодноразово подавало заяви, скарги та клопотання про повернення незаконно вилученого майна ПП «Укрчайпром», які залишено без задоволення.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, постановою слідчого Васильківського ВП ГУ НП в Київській області від 05.06.2019 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 17.08.2015 року за статтями 198 та 227 КК України закрито у зв`язку із відсутністю в діяннях службових осіб ПП «Укрчайпром» складу кримінального правопорушення. Також, постановлено вилучене в ході обшуку майно, що належить ПП «Укрчайпром» - повернути.

Крім того, у вказаній постанові зазначено, що вилучене в ході обшуку майно передано актами приймання-передачі № 22/08-1 від 22.08.2015, № 26/08-1 від 26.08.2015, № 26/08-2 від 26.08.2015, № 03/09-1 від 03.09.2015, № 03/09-2 від 03.09.2015, № 05/09-1 від 05.09.2015, № 11/09-1 від 11.09.2015, № 11/09-2 від 11.09.2015; № 11/09-3 від 11.09.2015, № 11/09-4 від 11.09.2015, № 11/09-5 від 11.09.2015, № 11/09-6 від 11.09.2015, № 11/09-7 від 11.09.2015, № 14/09-1 від 14.08.2015, № 14/09-2 від 09.2015, № 14/09-3 від 14.09.2015, № 16/09-1 від 16.09.2015, № 16/09-2 від 16.09.2015, № 16/09-3 від 16.09.2015, № 23/09-1 від 23.09.2015, № 23/09-2 від 23.09.2015, № 30/09-1 від 30.09.2015, № 01/10-1 від 01.10.2015, № 01/10-1 від 01.10.2015, № 02/10-1 від 02.10.2015, № 05/10-1 від 05.10.2015 на відповідальне зберігання ТОВ «Зорі Про» за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, пров. 1-го Травня, 2.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач звертався до Слідчого Васильківського ВП ГУ НП в Київській області та процесуального керівника Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури з клопотаннями від 15.07.2019 та від 11.12.2019, в яких просив роз`яснити порядок та строки повернення майна ПП «Укрчайпром» на виконання постанови про закриття кримінального провадження від 05.06.2019, а також просив надати графік повернення майна ПП «Укрчайпром» для погодження та погодити його з ТОВ «Зорі Про».

Позивач також звертався до ТОВ «Зорі Про» з вимогою № 16-19/01 від 16.11.2019, в якій просив забезпечити вільний доступ до приміщення, в якому знаходиться на зберіганні майно, яке належить ПП «Укрчайпром» з метою його повернення, яка отримана ТОВ «Зорі Про» 25.11.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що Приватному підприємству "Укрчайпром" незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органів, що здійснюють досудове розслідування та органів прокуратури заподіяно матеріальну шкоду, оскільки вилучене під час незаконних обшуків майно його законному власнику - ПП «Укрчайпром» до цього часу не повернуто, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на користь позивача грошові кошти в сумі 13 242 188, 00 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області (правонаступником якого є Головне управління Державної податкової служби у Київській області), Головним управлінням Національної поліції в Київській області, Київською обласною прокуратурою.

Як зазначає позивач, перелік та кількість майна, вилученого під час обшуку, підтверджується: довідкою про вилучене майно ПП «Укрчайпром» від 15.09.2015 року; оборотно-сальдовими відомостями по рахунках позивача; інвентаризаційним описом № 01 від 31.12.2012 року; протоколом обшуку у кримінальному провадженні №000030 та постановою слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області від 05.06.2019 року про закриття кримінального провадження №000030.

Крім того, позивач посилається на висновок експертного економічного дослідження від 09.10.2015 року №2-09/10, складеного судовим експертом Побеленською Н.А., в якому зазначено, що під час ведення фінансово-господарських операцій ПП «Укрчайпром» уклало низку зовнішньоекономічних контрактів, на підставі яких ПП «Укрчайпром» імпортовано з Україну чайну та іншу продукцію. Залишки вказаної продукції зберігалися в складському приміщенні за адресою: Київська область, Васильківський район, село Дзвінкове, вулиця Ірпінська, 15, тобто там, де було проведено обшук.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм дає змогу дійти висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частинами 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно приписів статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1)протиправної поведінки;

2)шкоди;

3)причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою;

4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 Цивільного кодексу України).

Статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності.

Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків/шкоди.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України. Відсутність хоча б однієї з цих умов виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З матеріалів справи вбачається, що СУ ФР ГУ ДФС України у Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000027 від 10.08.2015, за фактом незаконного виготовлення та збуту спирту етилового та алкогольних напоїв, які при вживанні можуть становити загрозу життя та здоров`я людей, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження, з метою встановлення повного кола осіб причетних до вищевказаної протиправної діяльності, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.08.2015, на території колишнього колгоспу, розташованого по вулиці Ірпінська у с. Дзвінкове Васильківського району Київської області, у період часу з 14.08.2015 по 14.09.2015 проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено харчову продукцію (чай) у виді сировини та готову продукцію, обладнання на його виготовлення, а саме: чай «Грузинський чай чорний та зелений», «Петро Сагайдачний», «Павло Полуботок», «Кирило Розумовський», «Золота Чаша Гетьмана», «Чай «Юсуф», чай насипом у мішках 587 шт., ящиках 4 796 шт., пакетах 376 шт., вагою від 9 кг до 20,5 кг, всього мішків, пакетів, ящиків - 5 759 шт. загальною вагою 118 059 кг, три станки для фасування чайної продукції, пакувальну тару.

Так, у зв`язку з виявленням нелегального виробництва янтарю, чаю, вина та інших товарно-матеріальних цінностей, 17.08.2015 СУ ФР ГУ ДФС України у Київській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000000030 та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ПП «Укрчайпром».

Матеріали обшуку, проведеного з 14.08.2015 по 14.09.2015 в рамках кримінального провадження № 0000027, а також протоколи допитів свідків, речові докази, приєднані до кримінального провадження №0000030.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи актів приймання-передачі № 22/08-1 від 22.08.2015, № 26/08-1 від 26.08.2015, № 26/08-2 від 26.08.2015, № 03/09-1 від 03.09.2015, № 03/09-2 від 03.09.2015, № 05/09-1 від 05.09.2015, № 11/09-1 від 11.09.2015, № 11/09-2 від 11.09.2015; № 11/09-3 від 11.09.2015, № 11/09-4 від 11.09.2015, № 11/09-5 від 11.09.2015, № 11/09-6 від 11.09.2015, № 11/09-7 від 11.09.2015, № 14/09-1 від 14.08.2015, № 14/09-2 від 09.2015, № 14/09-3 від 14.09.2015, № 16/09-1 від 16.09.2015, № 16/09-2 від 16.09.2015, № 16/09-3 від 16.09.2015, № 23/09-1 від 23.09.2015, № 23/09-2 від 23.09.2015, № 30/09-1 від 30.09.2015, № 01/10-1 від 01.10.2015, № 01/10-1 від 01.10.2015, № 02/10-1 від 02.10.2015, № 05/10-1 від 05.10.2015 вилучене в ході обшуку майно передано на відповідальне зберігання ТОВ «Зорі Про» за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, пров. 1-го Травня, 2.

При цьому, в матеріалах справи наявні листи ТОВ «Зорі Про» від 27.11.2015 № 27/11-15-1-В7 та від 16.11.2016 № 16-11/16, в яких повідомлено, що вилучена в рамках кримінальних проваджень № 0000027 та №0000030 продукція зберігається в умовах, які унеможливлюють її псування, з дотриманням відповідної температури та вологості.

Так, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29.10.2015 року у справі № 11-11/796/2848/2015 задоволено апеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Укрчайпром» та скасовано ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 29.09.2015 року про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене в ході обшуку, проведеного з 14.08.2015 року по 14.09.2015 року, та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника ВКР СУ ЗР ГУ ДФС у Київській області про накладення арешту на чайну продукцію «Грузинський чай чорний та зелений», «Петро Сагайдачний», «Павло Полуботок», «Кирило Розумовський», «Золота Чаша Гетьмана», «Чай Юсуф», чай насипом у мішках - 587 штук, ящиках - 4796 штук, пакетах - 376 штук, вагою від 9 кг до 20,5 кг, а всього мішків, пакетів, ящиків - 5759 штук, загальною вагою 118059 кілограм, з також три станки для фасування чайної продукції, пакувальну тару.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04.11.2015 у справі № 1-кс/760/6787/15 (760/16582/15-к) клопотання старшого слідчого ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Київській області про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 17.08.2015 задоволено. Надано слідчому ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Київській області тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю їх вилучення, які перебувають у володінні ПП «Укрчайпром» а саме: чайної продукції «Грузинський чай чорний та зелений», «Петро Сагайдачний», «Павло Полуботок», «Кирило Розумовський», «Золота Чаша Гетьмана», «Чай Юсуф», у мішках, ящиках та інших упаковках у кількості 5759 шт. вагою від 9 до 20,5 кг, трьох станків для фасування чайної продукції, покувальної тари, які вилучені в ході обшуків приміщень та прилеглої до даних приміщень території (колишнього колгоспу) по вул. Ірпінській с. Дзвінкове Васильківського району Київської області.

Крім того, постановою слідчого Васильківського ВП ГУ НП в Київській області від 05.06.2019 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 17.08.2015 року за статтями 198 та 227 КК України закрито у зв`язку із відсутністю в діяннях службових осіб ПП «Укрчайпром» складу кримінального правопорушення. Також, постановлено вилучене в ході обшуку майно, що належить ПП «Укрчайпром» - повернути.

Судом встановлено, що майно, вартість якого позивач просить стягнути з відповідачів як шкоду, було передано на відповідальне зберігання ТОВ «Зорі Про» та саме на цю особу покладено обов`язок схоронності майна та повернення його власнику.

Статтею 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.

Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень (ч. 3 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію").

У відповідності до положень ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, предметом доказування у даній справі є неправомірні дії та бездіяльність посадових осіб при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000030, факт нанесення такою неправомірними діями та бездіяльністю відповідачів 1-3 матеріальної шкоди позивачу в розмірі 13 242 188, 00 грн та наявність причинно-наслідкового зв`язку між нанесеною шкодою та діями або бездіяльністю відповідачів, оскільки підставами відповідальності за шкоду, заподіяну незаконними діями органів дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури та суду, є шкода, незаконні дії, причинний зв`язок між незаконними діями та шкодою.

Порядок оскарження рішення, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування, слідчого чи прокурора під час досудового розслідування визначено приписами глави 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України визначено право заявника, потерпілого, підозрюваного подавати скаргу на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відповідної заяви чи повідомлення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій у визначений цим кодексом строк.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора подаються впродовж десяти днів після їх ухвалення чи вчинення, що передбачено частиною 1 статті 304 Кримінального процесуального кодексу України. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлено постановою, строк подання скарги починається з дня отримання її копії.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора в процесі досудового розслідування виноситься ухвала згідно з правилами статті 307 Кримінального процесуального кодексу України. Така ухвала слідчого судді може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову в задоволенні скарги.

Так, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України.

Дії (бездіяльність) відповідачів, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, шкода та причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою та заподіянням шкоди є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність елементів делікту свідчить про відсутність складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (ст. 11 ЦК України).

Вказана позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 № 910/715/17.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому шкоди, розмір зазначеної шкоди та докази невиконання зобов`язань (в даному випадку дії чи бездіяльності органів досудового розслідування) та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань (дії чи бездіяльності органів досудового розслідування)) та заподіяною шкодою (збитками).

Проте, з поданих до матеріалів справи документів не вбачається протиправність дій відповідачів, наслідком яких було завдання позивачу шкоди (збитків). Подання позивачем скарг на дії та бездіяльність відповідачів не свідчить про їх протиправність та не свідчить що вказані дії завдали позивачу збитків саме у розмірі вартості майна переданого ТОВ «Зорі Про».

Також, позивачем не надано жодних первинних документів, які підтверджують факт придбання ним товарно-матеріальних цінностей відповідного найменування, на відповідну суму та у відповідній кількості, які у подальшому незаконно, на думку позивача, вилучалась органами СУ ФР ГУ ДФС України у Київській області у ході здійснення кримінального провадження №0000027, та документів, які підтверджують співмірність кількості і вартості вилученого майна та заявленої до стягнення суми збитків.

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, якими ПП «Укрчайпром» обгрунтовує розмір заподіяної йому матеріальної шкоди на суму 13 242 188 грн., оскільки, окрім довідки за підписом директора та бухгалтера ПП «Укрчайпром» без номеру та дати, в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази придбання вилученого товару, його вартості, як і відсутні докази на підтвердження того, що саме з вини органу досудового розслідування та прокуратури безпосередньо підприємству нанесена матеріальна шкода в заявленій до стягнення сумі у розмірі 13 242 188, 00 грн.

При цьому, як вбачається з висновку експертного економічного дослідження № 2-09/10 від 09.10.2015, наданого позивачем, за відсутності первинних документів документально підтвердити у кількісному та вартісному виразі обсяги придбання та обсяги реалізації чаю пакетованого торгової марки «Золота чаша Гетьмана», експерту не видалось за можливе. Також, експерт дійшов висновку, що документально не підтверджено господарські операції в період 2013-2014 років з реалізації та фасування товарно-матеріальних цінностей (чайної та алкогольної (вино) продукції), відображені в інвентаризаційному описі товарно-матеріальних цінностей ПП «Укрчайпром» станом на 31.12.2012.

Оскільки предметом спору є відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями працівників органів досудового розслідування, прокуратури на підставі правил деліктної відповідальності, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є, зокрема, встановлення фактів неправомірних дій чи бездіяльності цього органу чи його посадових або службових осіб, у тому числі відповідними судовими рішеннями.

Однак, судових рішень чи будь яких інших доказів, які б свідчили про протиправність дій чи бездіяльність органів досудового розслідування, прокуратури щодо неповернення вилученого майна позивачем не надано.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, постановою Києво-Святошинської місцевої прокуратури від 16.02.2021 скасовано постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ№ НП в Київській області про закриття кримінального провадження № 000030 від 17.08.2015 на яку посилається позивач в обгрунтування позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що відсутня встановлена належним чином вина відповідачів, протиправність поведінки, причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідачів та заподіянням збитків, а отже не встановлено складу правопорушення, необхідного для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як стягнення збитків, позовні вимоги позивача щодо стягнення збитків є необґрунтованими.

З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь позивача шкоди у розмірі 13 242 188, 00 грн на підставі ст. ст. 1173, 1174 ЦК України.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Приватного підприємства "Укрчайпром" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Головного управління Національної поліції в Київській області, Київської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення 13 242 188, 00 грн. не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 11.05.2021

Суддя С. О. Щербаков