ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" травня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3821/20

За позовом: Профспілки робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, площа Праці, буд. 6, код ЄДРЮОФОПГФ - 20987333, електронна адреса: ,)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 20/1, код ЄДРЮОФОПГФ - 21001601, електронна адреса: , )

про стягнення

Та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 20/1, код ЄДРЮОФОПГФ - 21001601)

До відповідача: Профспілки робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, площа Праці, буд. 6, код ЄДРЮОФОПГФ - 20987333)

про визнання недійсним пункту угоди та стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники сторін:

Від Профспілки робітників: Новічкова О.В.- на підставі ордеру серія ЗР №78855 від 04.03.2021р.

Від ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" : Розенбойм Ю.О. - на підставі довіреності від 10.05.2021р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач- Профспілка робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ звернувся до Господарського суду одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі -ТОВ) "ТРАНС-СЕРВІС" про стягнення заборгованості зі сплати коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у розмірі 104 683 грн 49 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.01.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/3821/20 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 16.02.2021р.

15 лютого 2021р. до Господарського суду Одеської області надійшла зустрічна позовна заява ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" до Профспілки робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ про визнання недійсним п.8 Угоди про співробітництво, що випливає з окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, за яким ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" є орендарем державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" від 22.08.2014р., укладеної між Державним підприємством "Іллічівський морський торговельний порт" (на теперішній час - Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ"), Підприємством, Профспілкою, Спілкою професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту та Незалежної профспілки працівників Іллічівського морського торговельного порту, та стягнення коштів, сплачених ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" на виконання п.8 Угоди про співробітництво, у розмірі 100 000 грн.

Ухвалою суду від 16.02.2021р. відкладено судове засідання на 04.03.2021р. Ухвалою суду від 22.02.2021р. зустрічну позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2021р. прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" до провадження, об`єднано первісний позов Профспілки робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ до ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" про стягнення заборгованості зі сплати коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у розмірі 104 683 грн 49 коп. із зустрічним позовом ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" до Профспілки робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ про визнання недійсним п.8 Угоди про співробітництво, що випливає з окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, за яким ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" є орендарем державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" від 22.08.2014р., укладеної між Державним підприємством "Іллічівський морський торговельний порт" (на теперішній час - Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ"), Підприємством, Профспілкою, Спілкою професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту та Незалежної профспілки працівників Іллічівського морського торговельного порту, та стягнення коштів, сплачених ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" на виконання п.8 Угоди про співробітництво, у розмірі 100 000 грн в одне провадження в рамках справи №916/3821/20 та здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 30.03.2021р.

Ухвалою суду від 30.03.2021р. відкладено підготовче засідання на 13.04.2021р. Протокольною ухвалою суду від 13.04.2021р. відкладено підготовче засідання на 29.04.2021р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.04.2021р. продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 11..05.2021р.

11 травня 2021р. до суду від ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" надійшло клопотання про закриття провадження у справі №916/3821/20 у частині первісного позову Профспілки робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ до ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" про стягнення заборгованості зі сплати коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у розмірі 104 683 грн 49 коп., на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з тим, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

В обґрунтування клопотання ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" зазначило, що колективні трудові спори - це спори між найманими працівниками, трудовим колективом (профспілкою) і власником чи уповноваженим ним органом, у яких йдеться про зіткнення інтересів сторін трудових правовідносин і порядок вирішення яких вирішено Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Як зазначило ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" у поясненнях, що надійшли до суду 20.05.2021р., Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.09.2019р. у справі №904/4107/18 відносить до трудових спорів спори між відповідною профспілкою, як позивачем, та роботодавцем, як відповідачем, щодо стягнення відрахувань на культурно -масову, фізкультурну і оздоровчу роботу. Аналогічну позицію було викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019р. у справі №174/580/16-ц, від 17.05.2018р. у справі №910/11188/17.

Також позивач за зустрічним позовом зазначив, що отримання Профспілкою коштів від підприємства не відповідає ознакам господарської діяльності, наведеним у ст.3, ч.ч.1,2 ст.52 Господарського кодексу України, оскільки спрямовано виключно на задоволення (захист) трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки. Отримання Профспілкою відповідних відрахувань не спрямоване на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, не має на меті отримання прибутку, не спрямоване на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов функціонування Профспілки, навпаки, вказані відрахування мають використовуватись виключно для задоволення (захист) трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки (основна мета діяльності профспілки). Профспілка не є суб`єктом господарювання державного або комунального сектора економіки та для Профспілки не встановлена заборона здійснення господарської діяльності у формі підприємництва, а отримання відповідних відрахувань не є систематичною господарською діяльністю.

Таким чином, враховуючи положення ст.2, п.1 ст.3 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», оскільки сторонами спору за первісним позовом у праві №916/3821/20 є первинна профспілкова організація та роботодавець, а спір виник у зв`язку із невиконанням (на думку позивача за первісним позовом) роботодавцем вимог законодавства про працю щодо забезпечення діяльності професійної спілки з питань, віднесених до її повноважень, ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" вважає, що цей спір є трудовим та віднесений до цивільного судочинства.

ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" також звернуло увагу суду на те, що між Профспілкою та підприємством відсутні господарські правовідносини, у зв`язку з чим недоречним є посилання позивача за первісним позовом на положення Господарського кодексу України щодо майново-господарських зобов`язань та господарських договорів.

Позивач за первісним позовом - Профспілка робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ, згідно заперечень, що надійшли до суду 18.05.2021р., проти задоволення клопотання ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" про закриття провадження у справі №916/3821/20 у частині первісного позову Профспілки робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ до ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" про стягнення заборгованості зі сплати коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у розмірі 104 683 грн 49 коп., на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України, заперечує, посилаючись на те, що позовні вимоги Профспілки не виникають з жодної з наведених в ст.2 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» підстав, отже, не є колективним трудовим спором.

Крім того, позивач за первісним позовом звернув увагу суду на ст.6 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», якою встановлений момент виникнення колективного трудового спору (конфлікту).

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.4, 6 Закону України Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» Профспілка вважає, що для виникнення колективного трудового спору необхідна наявність кількох послідовних, визначених законом дій та обставин: - проведення загальних зборів (конференції) найманих працівників підприємства; - затвердження вимоги найманих працівників роботодавцю (загальними зборами ( конференцією) або збором підписів членів трудового колективу підприємства; - одержання уповноваженим представницьким органом найманих працівників від роботодавця повідомлення про повну або часткову відмову від задоволення колективних вимог; - прийняття рішення про незгоду з рішенням роботодавця (відсутність відповіді роботодавця на вимогу працівників).

Як зазначає позивач за первісним позовом, у справі що розглядається, жодної складової, якою має бути обумовлено виникнення колективного трудового спору (конфлікту) не існує, і при розгляді цієї справи не можуть застосовуватися положення Закону України Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Також позивач за первісним позовом зазначив, що підставою звернення до суду з позовною вимогою про стягнення є невиконання ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" Угоди про співробітництво, що випливає з окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, за яким ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" є орендарем державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 22.08.2014р., яка укладена сторонами у відповідності до ст.6 Цивільного кодексу України та ст.179 Господарського кодексу України.

Отже, як вважає позивач за первісним позовом, правовідносини, що виникли між сторонами Угоди є господарсько-договірними зобов`язаннями та, відповідно до ч.1 ст.20 ГПК України, підлягають розгляду господарським судом.

Посилання ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" на правові позиції Великої Палати Верховного суду, викладені у постановах від 17.09.2019р. у справі №904/4107/18, від 26.06.2019р. у справі №174/580/16-ц, від 17.05.2018р. у справі №910/11188/17 Профспілка вважає безпідставним та таким, що не підлягає застосуванню, адже у зазначених справах підставами виникнення спорів були безпосередньо положення Кодексу законів про працю України.

11 травня 2021р. до суду від Профспілка робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач за первісним позовом просить суд стягнути з ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" заборгованість зі сплати коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у розмірі 104 683 грн 49 коп. та заборгованість зі сплати коштів для фінансування соціальних програм, у тому числі, але не обмежуючись програм по медичному страхуванню працівників підприємства, та інших програм у розмірі 2 995 745 грн 79 коп.

Розглянув клопотання ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" щодо закриття провадження у справі, заслухав представників сторін, суд дійшов наступного висновку:

Як вбачається з матеріалів справи, Профспілка робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ звернулася до Господарського суду одеської області з позовом до ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" про стягнення заборгованості зі сплати коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у розмірі 104 683 грн 49 коп.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог, Профспілка робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ просить суд стягнути з ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" заборгованість зі сплати коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у розмірі 104 683 грн 49 коп. та заборгованість зі сплати коштів для фінансування соціальних програм, у тому числі, але не обмежуючись програм по медичному страхуванню працівників підприємства, та інших програм у розмірі 2 995 745 грн 79 коп.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово формувала позиції, відповідно до яких юрисдикція судового спору визначається за предметом спору, тобто за змістом та дійсним характером спірних правовідносин.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини є здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

У ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком справ, розгляд яких прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа), по-третє, пряма вказівка закону про вирішення спору в порядку певного судочинства.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Частиною першою статті 4 Господарського кодексу України встановлено, що не є предметом регулювання цього Кодексу, зокрема, трудові відносини.

Правове становище професійних спілок, їх статус та повноваження регулюються Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України), Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Відповідно до ч.2 ст.2 КЗпП України працівники мають право, зокрема, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 246 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих цим Законом та статутом професійної спілки.

Статтею 244 КЗпП України передбачено, що права професійних спілок, їх об`єднань визначаються Конституцією України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі).

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Частиною першої ст.і 42 цього Закону передбачено, що роботодавець зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації.

Зокрема, згідно ст.44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавці зобов`язані відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективним договором та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці з віднесенням цих сум на валові витрати, а у бюджетній сфері - за рахунок виділення додаткових бюджетних асигнувань.

Аналогічне положення міститься у ст. 250 КЗпП України і саме на ці положення КЗпП України послався позивач за первісним позовом - Профспілка робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ у тексті позовної заяви у якості обґрунтування позовних вимог.

Правові й організаційні засади функціонування системи заходів з вирішення колективних трудових спорів (конфліктів), здійснення взаємодії сторін соціально-трудових відносин у процесі врегулювання колективних трудових спорів (конфліктів), що виникли між ними врегульовано Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Встановлені цим Законом норми поширюються на найманих працівників та організації, утворені ними відповідно до законодавства для представництва і захисту їх інтересів, і на роботодавців, організації роботодавців та їх об`єднання.

Відповідно до ст 2 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; укладення чи зміни колективного договору, угоди; виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; невиконання вимог законодавства про працю.

За приписами ст.3 вказаного Закону сторонами колективного трудового спору на виробничому рівні є наймані працівники (окремі категорії найманих працівників) підприємства, установи, організації чи їх структурних підрозділів або первинна профспілкова чи інша уповноважена найманими працівниками організація та роботодавець.

Судовий порядок розгляду колективних трудових спорів (конфліктів) процесуальним законодавством та Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» передбачений у таких випадках: розгляд заяви власника або уповноваженого ним органу про визнання страйку незаконним (ст.23 Закону); розгляд заяви Національної служби посередництва і примирення про вирішення колективного трудового спору (конфлікту) у випадках, передбачених ст. 24 цього Закону, і коли сторонами не враховано рекомендації Національної служби посередництва і примирення щодо вирішення колективного трудового спору (конфлікту) (ст. 25 вказаного Закону); оскарження профспілками неправомірних дій або бездіяльності посадових осіб, винних у порушенні умов колективного договору чи угоди (ч.5 ст. 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» ); невиконання роботодавцем обов 'язку щодо створення умов діяльності профспілок, регламентованих колективним договором (ч.2,ч.4 ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» ).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 910/11188/17 (провадження № 12-92гс18).

Враховуючи те, що сторонами спору, що розглядається у межах справи №916/3821/20 є первинна профспілкова організація та роботодавець, а спір за первісним позовом виник у зв`язку з невиконанням роботодавцем вимог законодавства про працю щодо забезпечення діяльності професійної спілки з питань, віднесених до її повноважень, на думку суду, спір між Профспілкою робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ та ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" щодо стягнення заборгованості зі сплати коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у розмірі 104 683 грн 49 коп. та заборгованості зі сплати коштів для фінансування соціальних програм, у тому числі, але не обмежуючись програм по медичному страхуванню працівників підприємства, та інших програм у розмірі 2 995 745 грн 79 коп., є трудовим та віднесений до цивільного судочинства.

При цьому, суд не враховує посилання позивача за первісним позовом щодо того, що Угода про співробітництво, що випливає з окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, за яким ТОВ "ТРАНС-СЕРВІС" є орендарем державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 22.08.2014р., є господарсько-договірним зобов`язанням, у зв`язку з тим, що вона укладена відповідно до ст.6 Цивільного Кодексу України та ст.179 Господарського кодексу України.

По перше, як вбачається з тесту Угоди, укладаючи її сторони дійсно керувалися ст.6 Цивільного Кодексу України, яка визначає загальні положення щодо актів цивільного законодавства і договору, п.4 ч.4 ст.179 Господарського кодексу України, згідно якої при укладання господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу у договір не мають права наполягати на зміні його змісту, а також п.2.1.5,п.2.1.6 чиненого колективного договору ДП «Іллічівський морський торговельний порт», а також: враховуючи взаємну зацікавленість сторін; безумовно підтверджуючи, що наміри сторін направлені на захист прав та інтересів робітників порту, Підприємства та Профспілок, що представляють їх інтереси, а також Порту та Підприємства як суб`єктів господарської діяльності; приймаючи до уваги той факт, що захист прав та інтересів робітників Порту та підприємства є пріоритетним для всіх сторін, що підписали цю Угоду.

Отже, враховуючи текст Угоди вбачається, що вона не є господарсько-договірним зобов`язанням, а саме по собі посилання у ній на те, що при укладанні угоди сторони керувалися положеннями ст.6 Цивільного Кодексу України та п.4 ч.4 ст.179 Господарського кодексу України жодним чином не свідчить про те, що між сторонами Угоди був укладений господарський договір.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно ч.4 ст.231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

За приписами п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Станом на дату винесення судом Ухвали про закриття провадження у справі Профспілкою робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ не подано клопотання про повернення судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, у звязку із цим питання щодо повернення судового збору з бюджету буде вирішуватися судом після отримання такого клопотання.

Керуючись п.1 ч.1 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання (вх.№12519/21 від 11.05.2021 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" про закриття провадження у справі №916/3821/2) у частині позовних вимог Профспілки робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" про стягнення - задовольнити.

2. Закрити провадження у справі №916/3821/20 у частині позовних вимог Профспілки робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" про стягнення заборгованості зі сплати коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у розмірі 104 683 грн 49 коп. та заборгованості зі сплати коштів для фінансування соціальних програм, у тому числі, але не обмежуючись програм по медичному страхуванню працівників підприємства, та інших програм у розмірі 2 995 745 грн 79 коп.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено 21.05.2021р.

Суддя Н.В. Рога