РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2021Справа № 910/18029/20

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Цубери Ю.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

Представники учасників справи:

від позивача: Погодін В.О. (дов.№ 5 від 04.01.2021);

від відповідача: Дацьків В.О, (дов. № б/н від 23.03.2021);

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Фідобанк" (надалі по тексту також - позивач, або ПАТ "Фідобанк") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери" (надалі по тексту також - відповідач) про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що Договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між Публічним акціонерним товариством "Фідобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери", посвідчений 18.05.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим № 459 є нікчемним за ознаками нікчемності, визначеними пунктами 3 та 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Позивач зазначає, що укладення спірного договору призвело до відчуження майна банку за ціною, яка відрізняється на понад 20 % від звичайних цін на подібне нерухоме майно, і таке відчуження відбулось протягом одного року до моменту запровадження в Публічному акціонерному товаристві "Фідобанк" тимчасової адміністрації, а також, позивач стверджує, що банк уклав правочин, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 відкрито провадження у справі № 910/18029/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, підготовче засідання призначено на 24.12.2020.

16.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач стверджує про безпідставність позову, оскільки вартість продажу нерухомого майна відбулася за ціною не нижчою більш ніж на 20% від звичайної ціни, що було встановлено рішенням суду від 11.09.2017 у справі № 910/399/17 та вказує на недоведеність порушеного права або інтересу позивача рішеннями про державну реєстрацію стосовно скасування яких заявлено позовні вимоги. У задоволені позову просить відмовити. Крім того, відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі №910/18029/20 у зв`язку з наявністю рішення суду від 11.09.2017 у справі №910/399/17 у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

24.12.2020 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 розгляд справи було відкладено на 21.01.2021.

21.01.2021 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи.

21.01.2021 підготовче засідання по справі відкладено на 28.01.2021.

27.01.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійщли заперечення на клопотання позивача про призначення судової оціночно-будівельної експертизи.

У судовому засіданні 28.01.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про призначення судової оціночно-будівельної експертизи.

28.01.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 25.02.2021.

23.02.2021 від позивача до Господарського суду міста Києва надійшло заперечення на клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

25.02.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про доповнення нових підстав позову.

У судовому засіданні 25.02.2021 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 25.02.2021 прийнято до розгляду заяву позивача про доповнення підстав позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.03.2021.

25.03.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності.

У судовому засіданні 25.03.2021 відкладено розгляд справи на 29.04.2021.

У судовому засіданні 29.04.2021 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.05.2016 між Публічним акціонерним товариством "Фідобанк", як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери", як покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстраційним № 459 (надалі за текстом - Договір), згідно пунктів 1 та 2 якого, продавець передав у власність покупця нежиле приміщення № 67, № 53 (літера А), що знаходиться у будинку під номером 11/61, розташованому по вулиці Толстого Льва у м. Києві, загальною площею 159,5 кв.м.

Відповідно до пункту 10 Договору, за домовленістю сторін продаж вказаного вище нежилого приміщення здійснено за 4 968 500,00 грн.

Постановою Правління Національного банку України від 20.05.2016 № 8 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до категорії неплатоспроможних" ПАТ "Фідобанк" віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв`язку із чим 20.05.2016 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб видано наказ № 184 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Фідобанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", відповідно до якого розпочато процедуру виведення ПАТ "Фідобанк" із ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць із 20 травня по 19 червня 2016 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Коваленка О. В., якому делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Фідобанк", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

09.06.2016 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 959 "Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ "Фідобанк", яким продовжено строк тимчасової адміністрації у ПАТ "Фідобанк" та повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Фідобанк", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з 20 червня по 19 липня 2016 року.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 18.07.2016 № 142-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" виконавчою дирекцією Фонду 19.07.2016 прийнято рішення № 1265 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Фідобанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Фідобанк" з 20.07.2016 по 19.07.2018 та призначено уповноважену особу Фонду - Коваленка О. В., якому делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Фідобанк", визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі за текстом - Закон № 4452-VI), строком на 2 роки - з 20.07.2016 по 19.07.2018.

На підставі наявних матеріалів справі суд встановив, що 25.07.2016 проведено засідання комісії з перевірки правочинів, договорів за господарською діяльністю, призначеної наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Фідобанк" від 25.05.2016 № 32, результати якого оформлено протоколом від 25.07.2016.

Як вбачається із вищевказаного протоколу від 25.07.2016, комісія погодилась із висновками Публічного акціонерного товариства "Аудиторська фірма "Де Візу" щодо виявлених ознак нікчемності Договору відповідно до пункту 3 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI та статті 228 Цивільного кодексу України.

Зокрема, за наслідками перевірки Договору вказаною комісією було встановлено, що Договір має ознаки нікчемності, оскільки відповідно до звіту з незалежної оцінки, складеного ТОВ "Експерт-Альянс" 07.07.2016, вартість нежилого приміщення станом на момент укладання Договору становила 6 951 400,00 грн., проте за Договором продаж нежилого приміщення було здійснено за 4 968 500,00 грн. без ПДВ, що на понад 20% нижче ніж вартість згідно вказаної незалежної оцінки.

Також комісією було встановлено, що відповідач розрахувався за нежиле приміщення коштами, що були розміщені на його рахунку, відкритому у ПАТ "Фідобанк". Тому, комісія дійшла висновку, що відповідач, шляхом набуття права власності на нежиле приміщення за Договором, фактично задовольнив власні кредиторські вимоги, які в процесі здійснення ліквідації ПАТ "Фідобанк" підлягали б задоволенню в сьому чергу.

У зв`язку із вищевикладеним, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Фідобанк" направлено відповідачу повідомлення від 26.07.2016 № 2-1-0-3-1/107-ЛК про нікчемність Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстраційним № 459.

У поданій до суду заяві про доповнення підстав позову, позивач додатково вказує, як підставу нікчемності Договору, положення передбачені пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI, відповідно до якої правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у випадку, якщо банк уклав правочини, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Оскільки рішення позивача про наявність ознак нікчемності правочину не породжує негативних правових наслідків для другої сторони правочину, яка вважає його дійсним, позивач звернувся до суду з вимогами, в порядку застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а саме Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2016 за реєстраційним № 459, скасувати рішення реєстратора, яким є приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. від 18.05.2016 за індексним номером 29653953 та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем - нежиле приміщення № 67 № 53 (літера А), що знаходиться в будинку № 11/61, розташованому по вулиці Толстого Льва в місті Києві, загальною площею 159,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, номер запису про право власності - 14559990.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами, за 2 дні до введення в ПАТ "Фідобанк" тимчасової адміністрації був укладений правочин, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу. Сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов передбачених для даного виду договорів.

Будь-яких законодавчих обмежень щодо права укладення такого правочину між відповідачем та позивачем, станом на 18.05.2016, встановлено не було.

Із тверджень позивача, які не заперечуються відповідачем слідує, що кошти, які сплачено відповідачем за Договором, були акумульовано ним на відкритому у банку п/р № НОМЕР_1 за рахунок таких перерахувань:

1) 22.04.2016 із п/р № НОМЕР_2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери", який відкрито в UniCredit Bank, перераховано 3 000 000,00 грн. із призначенням платежу - перерахування коштів із поточного рахунку на поточний рахунок позивача без ПДВ. Станом на 9:00 18.05.2016 залишок коштів по рахунку відповідача, який відкрито у ПАТ "Фідобанк", становив 3 015 142,60 грн.;

2) Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери" із п/р № НОМЕР_3 у ПАТ "Фідобанк" 18.05.2016 (о 13:16) перераховано відповідачу 416 626,00 грн.;

3) Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери" із п/р № НОМЕР_4 у ПАТ "Фідобанк" 18.05.2016 (о 13:16) перераховано відповідачу 299 283,00 грн.;

4) Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери" із п/р № НОМЕР_5 у ПАТ "Фідобанк" 18.05.2016 (о 13:16) перераховано відповідачу 1 237 500,00 грн.

Таким чином, відповідач здійснив повну оплату за придбане згідно Договору нерухоме майно у сумі 4 968 500,00 грн.

У зв`язку із прийняттям Правлінням Національним банком України постанови від 20.05.2016 № 8 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до категорії неплатоспроможних", була розпочата процедура виведення позивача з ринку банківських послуг.

Правові, фінансові, організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження та функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно пунктів 3 та 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав якщо банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору або банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

У позовній заяві, з урахуванням заяви про доповнення нових підстав від 25.02.2021, як на підстави нікчемності Договору позивач посилається саме на пункти 3 та 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI.

Водночас, як встановлено судом, позивач вже звертався до відповідача з позовом про визнання Договору нікчемним, скасування запису та зобов`язання повернути нежиле приміщення № 67, № 53 (літера А), що знаходиться в будинку під номером 11/61, розташованому по вулиці Льва Толстого в м. Києві, у справі №910/399/17, з посиланням, в тому числі, на нікчемність Договору з підстави передбачених пунктами 2, 3, 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у задоволенні якого було відмовлено з тих підстав, що жодна з підстав нікчемності правочину, передбачена статтею 38 Закону № 4452-VI не настала. Рішення набрало законної сили 26.09.2017.

Приписами частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ця норма закріплює правову визначеність як однин з важливих елементів принципу верховенства права.

Таким чином, суд дійшов висновку, що повторне посилання позивача на підстави нікчемності правочину, які передбачені пунктами 3 та 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI є безпідставними, а обставини, на які посилається позивач є спростованими у рішенні Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 у справі №910/399/17, яке набрало законної сили.

Про наявність інших підстав нікчемності Договору, окрім тих які передбачені пунктами 3 та 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI позивач у позові не вказує.

Окрім цього, суд звертає увагу, що позивачем заявлені позовні вимоги про скасування рішення реєстратора та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке було предметом Договору купівлі-продажу № 459 від 18.05.2016.

Разом з тим, згідно частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Стосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд вказує, що виходячи з вимог статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відсутність порушеного права позивача, підстави для застосування положень законодавства про позовну давність відсутні.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуюче викладене, оскільки під час розгляду справи № 910/399/17 суд встановив не доведеність того, що Договір, відповідно до положень пунктів 2, 3, 7 частини 3 статті 38 Закону України № 4452-VI є нікчемним, суд у справі № 910/18029/20 дійшов обґрунтованого висновку, про те що позовні вимоги позивача про скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - нежиле приміщення № 67, № 53 (літера А), що знаходиться в будинку номер 11/61 по вул. Толстого Льва у м. Києві, загальною площею 159,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, номер запису про право власності - 14559990, не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У позові Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - відмовити повністю.

2.Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 24.05.2021

Суддя С. В. Стасюк