ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/757/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івент 54", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 16780,04 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор", м. Київ, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Івент 54", м. Харків, про стягнення заборгованості за договором № 27-18 від 25.01.2018 про надання послуг з проведення рекламної (их) компанії (й), в розмірі 16784,04 грн., з яких: 9320,00 грн. - основна заборгованість, 4660,00 грн. - штраф, 2386,47 грн. - пеня, 397,57 грн. - 3% річних. Також просить сул покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 15.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/757/21. Розгляд справи № 922/757/21 призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Зобов`язано відповідача у строк, протягом десяти днів, з дня вручення ухвали про відкриття провадження, надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд господарським судом Харківської області даної справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення № 006533/1 про отримання 23.03.2021 повноважним представником відповідача ухвали суду від 15.03.2021 у справі № 922/757/21.

Натомість, у строки визначені ухвалою суду від 15.03.2021, відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст. 178 ГПК України, та не надав до суду відзив на позов, в порядку ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Октагон-Аутдор» (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Івент 54» (відповідач, замовник) укладено договір № 27-18 про надання послуг з проведення рекламної (их) кампанії (й) від 25.01.2018 (надалі - договір) строком до 31.12.2018 включно, відповідно п. 6.1. договору якого передбачено, що якщо за 30 днів до дати закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявить про припинення договору, дія договору вважається продовженою на такий самий строк. Оскільки сторони не заявляли про припинення договору, дія договору була продовжена до 31.12.2021 включно.

Згідно п. 2.1 договору позивач зобов`язався, за дорученням відповідача, на умовах, передбачених у договорі, надавати послуги по розміщенню рекламних матеріалів замовника на поверхнях спеціальних конструкцій, згідно з узгодженою сторонами адресною програмою.

Відповідач зобов`язався відповідно до п.3.2.6 договору здійснювати розрахунки з виконавцем (позивачем) у відповідності до умов даного договору.

Відповідно до п 5.1 договору вартість рекламної кампанії залежить від кількості зарезервованих поверхонь спеціальних конструкцій, строку рекламної кампанії та встановлюється сторонами у відповідних додатках до договору.

На виконання умов договору сторонами було узгоджено кількість поверхонь спеціальних конструкцій та строк рекламної кампанії, а саме: у березні 2018 року на суму 245040,00 грн.

Згідно з п. 5.3.1. та 5.3.2. договору, оплата здійснюється замовником (відповідачем) протягом 5 робочих днів з моменту підписання акту резервування в розмірі 100% від вартості першого місяця рекламної кампанії. В подальшому розмір передоплати складає 100% місячної вартості рекламної кампанії, та має бути сплачений не менше ніж за 5 календарних днів до початку поточного місяця рекламної кампанії (якщо інше не зазначено в акті резервування. Факт не отримання рахунку не звільняє замовника від здійснення плати).

Відповідно до п. 4 підписаного сторонами акту резервування № 180224.0137 від 24.02.2018, вартість рекламної кампанії підлягає оплаті замовником в строк до 31.03.2018.

У відповідності до п. 5.6 договору, сторони щомісячно підписують акт здачі- прийняття робіт (надання послуг). Виконавець направляє Замовникові для підписання 2 (два) екземпляри акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаних виконавцем, а замовник протягом 5 робочих днів з моменту одержання актів зобов`язаний надіслати виконавцю один підписаний ним екземпляр акта. У випадку неотримання виконавцем акта прийому-передачі робіт (послуг) в зазначений термін та при відсутності письмової мотивованої відмови, послуги виконавця вважаються наданими належним чином і прийнятими замовником.

ТОВ "Октагон-Аутдор" послуги були надані належним чином у повному обсязі у березні 2018 року на загальну суму 245040,00 грн., що підтверджується підписаним з обох сторін актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1058.001 від 31 березня 2018 року на суму 245040,00 грн.

Листом від 03.03.2021 про повторне надсилання акту на адресу відповідача направлено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1058.001 від 31 березня 2018 року.

Позивач виставляв відповідачу рахунок на оплату № 1058 від 01.03.2018 на суму 245040,00 грн., який оплачений відповідачем частково на суму 235720,00 грн.

Матеріали справи містять гарантійний лист ТОВ "Івент 54" від 14.01.2019, направлений на адресу ТОВ "Октагон-Аутдор", в якому відповідачем підтверджується надання від виконавця послуг у березні 2018 року, відповідно до договору № 27-18 від 25.01.2018 на суму 245040,00 грн. Зазначено про відсутність з боку замовника претензій та зауважень до наданих виконавцем послуг. У даному листі, відповідач зобов`язався сплатити суму боргу за надані позивачем послуги у повному обсязі до 15.04.2019.

Натомість, станом на дату звернення позивача з даним позовом до господарського суду, сума боргу відповідача за надані послуги за договором № 27-18 від 25.01.2018, залишається несплаченою в розмірі 9320,00 грн.

Відповідачем не надано до суду доказів сплати зазначеної суми заборгованості в добровільному порядку, а також не надано доказів на спростування суми заборгованості за договором № 27-18 від 25.01.2018, в розмірі 9320,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності зі ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 даного Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ "Октагон-Аутдор" послуги були надані належним чином у повному обсязі у березні 2018 року на загальну суму 245040,00 грн., що підтверджується підписаним з обох сторін актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1058.001 від 31 березня 2018 року на суму 245040,00 грн. Проте, всупереч вимогам договору, свої зобов`язання щодо своєчасної оплати за надані послуги відповідач виконав не в повному обсязі. Відповідно до наданих позивачем банківських довідок, відповідач розрахувався за надані послуги по розміщенню рекламних матеріалів в сумі 235720,00 грн., та не надав суду доказів на підтвердження оплати суми боргу в розмірі 9320,00 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором № 27-18 про надання послуг з проведення рекламної (их) кампанії (й) від 25.01.2018.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати суму боргу за договором № 27-18 про надання послуг з проведення рекламної (их) кампанії (й) від 25.01.2018 в сумі 9320,00 грн., суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача даної суми заборгованості за договором належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 7.1.2. договору від 25.01.2018, при порушенні замовником зобов`язань по сплаті рекламної кампанії, виконавець вправі нарахувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення від суми боргу за кожен день порушення строку оплати.

Згідно з п. 7.1.4. договору в разі, якщо прострочення оплати наданих виконавцем послуг триває більше 20 (двадцяти) банківських днів, замовник на вимогу виконавця виплачує останньому штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків від вартості розміщення реклами, по якій оплата прострочена.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В ч. 2 ст. 343 ГК України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором від 25.01.2018, позивач нарахував відповідачеві пеню, яка, станом на 03.03.2021, складає 2386,47 грн.

Натомість, суд зазначає, що в порушення норм ст. 232 ГК України, позивачем розрахована пеня за період з 01.10.2019 по 03.03.2021, тобто за більший період, ніж передбачено законодавцем.

А, отже вірною є сума пені, яка підлягає стягнення на користь позивача, в розмірі 1264,14 грн., розрахована судом у відповідності до приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, за шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. В іншій частині заявленої до стягнення суми пені, суд відмовляє, як в безпідставно заявленій.

Щодо заявленої до стягнення позивачем суми штрафу в розмірі 4660,00 грн., розрахованої позивачем, у відповідності до п. 7.4. договору, суд зазначає, що наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані, зокрема й щодо вини в невиконанні взятих на себе зобов`язань по сплаті грошових коштів у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність нарахування позивачем штрафу в розмірі 4660,00 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 397,57 грн., нарахованих згідно ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.10.2019 по 03.03.2021, підлягають задоволенню, як правомірні та обґрунтовані, а також не спростовані відповідачем (здійснений позивачем розрахунок перевірено судом).

Відповідно ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ "Октагон-Аутдор" підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим сплачений позивачем судовий збір покладається на сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 120, 123, 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Івент 54" (61060, м. Харків, вул. Олімпійська, буд. 7-А, кв. 95, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72, 2 під., 10 пов., ) основний борг за договором від 25.01.2018 в розмірі 9320,00 грн., пеню в розмірі 1264,14 грн., штраф в розмірі 4660,00 грн., 3% річних в розмірі 397,57 грн., судовий збір в розмірі 2118,03 грн.

Видати наказі після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72, 2 під., 10 пов., );

Відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Івент 54" (61060, м. Харків, вул. Олімпійська, буд. 7-А, кв. 95, ).

Повне рішення складено 17.05.2021.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/757/21