УХВАЛА

м. Київ

18.05.2021Справа № 910/11517/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши заяву Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі"

про стягнення 1050241,52 грн.

за участі представників:

від заявника (відповідача): Чебан Н.М., Змієвець О.П., адвокати,

від позивача: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився,

від ДВС: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" про стягнення за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" основного боргу в розмірі 780502,90 грн., пені в розмірі 149167,67 грн., 15 % річних у розмірі 96375,36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 24195,59 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 у справі № 910/11517/20 позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 780502,90 грн. основного боргу, 19339,05 грн. трьох процентів річних, 20476,25 грн. інфляційних втрат, а також 12304,77 грн. витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 у справі № 910/11517/20 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення суду видано наказ від 23.02.2021 № 910/11517/20.

31.03.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" надійшла заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 прийнято до розгляду заяву Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі № 910/11517/20 та призначено судове засідання.

Під час судового засідання 18.05.2021 представники заявника просили задовольнити подану заяву.

Представники позивача, третьої особи та ДВС до судового засідання не з`явилися, що за частиною 3 статті 328 ГПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

На обґрунтування поданої заяви заявником вказано, що з метою добровільного виконання рішення суду відповідач перерахував на рахунок позивача 23.03.2021 грошові кошти в розмірі 780502,90 грн. за платіжним дорученням № 12709 та 52120,07 грн. за платіжним дорученням № 12710. Однак, 24.03.2021 на адресу відповідача надійшла постанова від 22.03.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64883428 та стягнення виконавчого збору. У зв`язку з цим заявник вважає, що покладення на нього витрат з виконавчого збору за наявності добровільного виконання рішення суду є незаконним. Крім того, відповідач включений до об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, а відтак до 22.10.22 забороняється вчиняти будь-які виконавчі дії щодо відповідача.

Як передбачено частиною 2 статті 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Із матеріалів справи слідує, що відповідач згідно з платіжними дорученнями від 23.03.2021 №№ 12710, 12709 у повному обсязі добровільно виконав рішення суду в справі № 910/11517/20, сплативши на рахунок позивача 832622,97 грн.

Також відповідач листами від 23.03.2021 №№ 02/1069, 02/1070 повідомив про добровільне виконання рішення суду в справі № 910/11517/20 позивача та Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Одночасно судом враховано, що постанова від 22.03.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64883428 отримана відповідачем 24.03.2021, тобто вже після добровільного виконання відповідачем рішення суду в справі № 910/11517/20.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до змісту наведених норм, боржник повинен бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, положеннями частини третьої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Ураховуючи фактичні обставини справи, оскільки відповідачем рішення суду в справі № 910/11517/20 добровільно виконано 23.03.2021, тобто до отримання 24.03.2021 постанови від 22.03.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64883428 та можливості бути обізнаним про відкрите виконавче провадження, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання наказу від 23.02.2021 № 910/11517/20 таким, що не підлягає виконанню внаслідок його добровільного виконання боржником.

Крім того, судом враховані посилання відповідача на положення Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», відповідно до положень якого відповідача включено до об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації.

При цьому, за приписами частини 3 розділу III Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини у справі (справа «Моргуненко проти України» (заява N 43382/02) від 06.09.2007) виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Європейський суд з прав людини також вказує, що одним із елементів передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі «Бентем проти Нідерландів» від 23 жовтня 1985 року, заява № 8848/80, п. 32).

Ураховуючи припинення зобов`язання внаслідок добровільного виконання обов`язку відповідачем поза межами виконавчого провадження, суд дійшов висновку про наявність матеріально-правових підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню повністю.

Керуючись статтею 233, 235, 328 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати таким, що не підлягає виконанню повністю, наказ Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 № 910/11517/20 про стягнення з Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 38-44; ідентифікаційний код 16286441) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85; ідентифікаційний код 19480600) 780502 (сімсот вісімнадцять тисяч п`ятсот дві) грн. 90 коп. основного боргу, 19339 (дев`ятнадцять тисяч триста тридцять дев`ять) грн. 05 коп. трьох процентів річних, 20476 (двадцять тисяч чотириста сімдесят шість) грн. 25 коп. інфляційних втрат, а також 12304 (дванадцять тисяч триста чотири) грн. 77 коп. витрат зі сплати судового збору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 24.05.2021 року.

Суддя К.В. Полякова