УХВАЛА

м. Київ

20.05.2021Справа № 910/14519/13

За заявою публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Брокерсервіс Плюс"

(ідентифікаційний код 33445433)

про банкрутство

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від заявника не з`явились,

від боржника не з`явились.

В судовому засіданні приймала участь: Левкович О.К. - ліквідатор боржника.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про визнання боржника банкрутом, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2013 порушено провадження у справі та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Косякевича С.О.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 12.11.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 17.370.858, 27 грн.

Постановою Господарського суду міста Києва від 16.01.2014 визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Косякевича С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2016 замінено ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Левкович О.К.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 продовжено ліквідатору боржника арбітражному керуючому Левкович О.К. строк для подання суду на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на шість місяців, тобто до 25.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 затверджено арбітражному керуючому Левкович О.К. оплату послуг в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання нею обов`язків ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Брокерсервіс Плюс" у справі № 910/14519/13.

18.11.2020 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі.

18.11.2020 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про стягнення грошової винагороди та відшкодування витрат.

Враховуючи викладене вище, розгляд справи призначено на 16.02.2021.

Судове засідання, призначене на 16.02.2021, не відбулося.

Враховуючи викладене вище, розгляд справи призначено на 06.04.2021.

05.04.2021 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про заміну кредитора у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 замінено кредитора у справі № 910/14519/13 ГУ ДПС у Херсонській області Автономній республіці Крим та м. Севастополі на її правонаступника - Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу ГУ ДПС у Херсонській області Автономній республіці Крим та м. Севастополі та відкладено розгляд справи на 20.05.21.

У судовому засіданні, розглянувши клопотання ліквідатора боржника про стягнення з грошової винагороди та відшкодування витрат у справі, суд встановив наступне.

В поданому клопотанні ліквідатор боржника просить суд затвердити звіт ліквідатора боржника про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі № 910/14519/13 на загальну суму 519.921,57 грн. та стягнути її пропорційно з кредиторів у справі.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Відповідно ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Із змісту ч. 5 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства слідує, що оплата послуг ліквідатора за період виконання ним своїх повноважень може здійснюватися й з фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, якщо такий створено комітетом кредиторів боржника. При цьому, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд вправі застосувати такий принцип дорозподілу між кредиторами витрат, пов`язаних з проведенням процедури розпорядження майном (в тому числі на виплату грошової винагороди ліквідатора), за відсутності у боржника коштів від господарської діяльності, від реалізації його майна та рішення комітету кредиторів про утворення фонду для оплати грошової винагороди розпоряднику майна чи відшкодування його витрат, оскільки законодавцем виключається можливість безоплатного надання послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Як вбачається з наданого на затвердження звіту та ліквідаційного балансу боржника, вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені, у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/32824/15 зазначено, що у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг розпорядника майна в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Суд касаційної інстанції зазначає в постанові, що ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Разом з тим, Верховний Суд в постанові від 10 липня 2019 року у справі № 15/60-б зазначив, що законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг розпорядника майна в залежність від обсягу діяльності, від розміру вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Суд також виходить з правової позиції Верховного Суду щодо визначення джерел грошової винагороди арбітражного керуючого, викладеної у постанові від 04 жовтня 2018 року у справі № 916/1503/17. Верховний Суд зазначив, що "Законом про банкрутство передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого - розпорядника майна, керуючого санацією ліквідатора, разом з тим, Закон не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.

Отже, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, вона повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи з принципу пропорційності їх грошовим вимогам (висновки щодо застосування цих норм права викладені у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 912/1783/16).

У постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 5021/1493/12 вказано, що не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Верховний Суд робить правовий висновок для новітньої історії конкурсного права, що у зв`язку з відсутністю у банкрута будь-яких майнових активів, покладення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі пропорційно на кредиторів, є правомірним.

Отже, у зв`язку з відсутністю у банкрута будь-яких майнових активів, станом на час подання арбітражним керуючим заяви стягнення сум грошової винагороди та здійснення витрат розпорядника майна, покладення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень розпорядника майна у справі на кредиторів у справі, є правомірним.

Також, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 01 серпня 2018 року у справі № 912/1783/16, від 04 жовтня 2018 року по справі № 916/1503/17 та від 30 січня 2019 року по справі № 910/32824/15).

При цьому, судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики, а роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996 ["Cantoni v. Frace", заява № 17862/91, §31-32), "Вєренцов проти України" від 11.04.2013 ("Vyerentsov v. Ukraine", заява № 20372/11, §65)].

Крім того, суд керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Керуючись ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1.Задовольнити клопотання ліквідатора боржника від 18.11.2020 року.

2.Затвердити звіт ліквідатора боржника про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі № 910/14519/13 на загальну суму 519.921,57 грн.

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "НАДРА" (ідентифікаційний код 20025456; 04053, місто Київ, вул. Артема, буд. 15) на користь арбітражного керуючого Левкович Олени Кононівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) грошову винагороду та відшкодування витрат в сумі 302 074,43 грн (триста дві тисячі сімдесят чотири гривень 43 копійки) за виконання обов`язків ліквідатора у справі № 910/14519/13 про банкрутство ТОВ "Брокерсервіс Плюс" .

4.Стягнути з Державної податкової служби України (ідентифікаційний код 43005393; 04053, місто Київ, Львівська площа, буд. 8) в особі відокремленого підрозділу Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу ГУ ДПС у Херсонській області Автономній республіці Крим та м. Севастополі (ідентифікаційний код 43995495) на користь арбітражного керуючого Левкович Олени Кононівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) грошову винагороду та відшкодування витрат в сумі 217 847,13 грн (двісті сімнадцять тисяч вісімсот сорок сім гривень 13 копійок) за виконання обов`язків ліквідатора у справі № 910/14519/13 про банкрутство ТОВ "Брокерсервіс Плюс".

5.На виконання ухвали видати накази.

6.Ухвала набрала чинності негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в установленому законом порядку.

Суддя М.В. Пасько

Повний текст ухвали складено 25.05.2021.