ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 справа № 914/605/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Комунального підприємства Львівської обласної ради Нерухомість та майно

до відповідача Громадської спілки Українська народна сила

про стягнення 8383,85 грн.

за участю представників:

від позивача не з?явився

від відповідача не з?явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Комунальним підприємством Львівської обласної ради Нерухомість та майно до відповідача Громадської спілки Українська народна сила про стягнення 8383,85 грн, з яких 5495,73 грн. основний борг, 1648,72 грн. штраф, 344,50 грн. 3% річних, 524,32 грн. інфляційні втрати та 370,58 грн. пеня.

Ухвалою суду від 16.03.2021р. прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 13.04.2021р. В судовому засіданні 13.04.2021р. суд ухвалив відкласти розгляд справи на 13.05.2021р.

В судове засідання 13.05.2021р. сторони явку представників не забезпечили. Слід зазначити, що явка сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа №914/605/21 розглядається судом за наявними у ній документами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

01.03.2018р. між Комунальним підприємством Львівської обласної ради Нерухомість та майно (балансоутримувач) та Громадською спілкою Українська народна сила (користувач) з метою упорядкування процедури відшкодування користувачем витрат балансоутримувача на забезпечення надання експлуатаційних послуг на вулиці Підвальній, 3 / Валова, 31 в місті Львові, частину приміщень якого, загальною площею 16,5 кв.м., використовує користувач, укладено договір №9/18см про відшкодування витрат балансоутримувача на забезпечення надання експлуатаційних послуг (договір №1).

Відповідно до пункту 1 договору №1 балансоутримувач забезпечує надання експлуатаційних послуг: прибирання сходових кліток та прибудинкової території (послуги).

Згідно із пунктом 2 договору №1 користувач відшкодовує балансоутримувачу вартість послуг на підставі виставлених балансоутримувачем рахунків.

Користувач зобов`язується своєчасно і у повному обсязі відшкодовувати витрати балансоутримувача за послуги (пункт 3 договору №1).

Пунктом 4 договору №1 передбачено, що користувач зобов`язаний здійснювати оплату наданих послуг не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим на рахунок балансоутримувача р/р № НОМЕР_1 в філії AT «Укрексімбанк», МФО 322313, .

При несвоєчасному внесенні плати користувач сплачує пеню в розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше ніж подвійна облікова ставка НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу, за весь період заборгованості (пункт 6 договору №1).

Згідно із пунктом 7 договору №1, при несвоєчасному внесенні плати та заборгованості понад 3 місяці підряд користувач сплачує штраф в розмірі 30 відсотків від суми заборгованості.

01.03.2018р. між Комунальним підприємством Львівської обласної ради Нерухомість та майно (балансоутримувач) та Громадською спілкою Українська народна сила (користувач) з метою упорядкування процедури відшкодування користувачем витрат балансоутримувача на забезпечення надання комунальних послуг на вулиці Підвальній,3 / Валова,31 в місті Львові, частину приміщень якого, загальною площею 16,5 кв.м., використовує користувач, укладено договір № 8/18т про відшкодування витрат балансоутримувача на забезпечення надання комунальних послуг (договір №2).

Відповідно до пункту 1 договору №2 балансоутримувач забезпечує надання комунальних послуг з теплопостачання та приєднання теплового навантаження (послуги) шляхом доставляння цих послуг від енергопостачальної організації (ЛМКП «Львівтеплоенерго») до користувача, а користувач відшкодовує витрати балансоутримувача за вказані послуги згідно з виставленими балансоутримувачем рахунками.

При цьому балансоутримувач не проводить розрахунків розміру плати за теплопостачання та приєднання теплового навантаження вказаних приміщень, а лише скеровує користувачам рахунки згідно із щомісячно отриманим від енергопостачальної організації (ЛМКП «Львівтеплоенерго») вже розгорнутим рахунком у розрізі користувачів даного будинку.

Згідно пункту 2 договору №2 користувач відшкодовує балансоутримувачу вартість послуг, зазначених у пункті 1 договору, згідно з опитувальним листом, на підставі виставлених балансоутримувачем рахунків.

Користувач зобов`язується своєчасно і у повному обсязі відшкодовувати витрати балансоутримувача за послуги (пункт 3 договору №2)

Пунктом 5 договору №2 передбачено, що користувач зобов`язаний здійснювати оплату рахунку не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим на рахунок балансоутримувача р/р № НОМЕР_1 в філії AT «Укрексімбанк», МФО 322313, .

При несвоєчасному внесенні плати користувач сплачує пеню в розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше ніж подвійна облікова ставка НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу, за весь період заборгованості (пункт 6 договору №2).

Згідно пункту 7 договору №2, при несвоєчасному внесенні плати та заборгованості понад 3 місяці підряд користувач сплачує штраф в розмірі 30 відсотків від суми заборгованості.

08.11.2018р. між Комунальним підприємством Львівської обласної ради Нерухомість та майно (сторона 1) та Громадською спілкою Українська народна сила (сторона 2) з метою упорядкування процедури відшкодування користувачем стороною 2 витрат сторони 1 на забезпечення утримання приміщень та надання комунальних послуг у будинку № 3 на вулиці Підвальна / Валова,31 в місті Львові, частину приміщень якого використовує сторона 2, укладено договір №31/3-15 про відшкодування витрат балансоутримувача (управителя) на утримання майна та надання комунальних послуг (договір №3).

Згідно пункту 1.1. договору №3 сторона 1 зобов`язується у порядку та на умовах, передбачених цим договором забезпечити (повне/часткове) утримання та обслуговування будинку, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Підвальна, З/Валова,31 який належить до спільної власності територіальних громад Львівської області (повністю або частково), і з цією метою укладає з постачальними (підрядними, субпідрядними) організаціями відповідні угоди і проводить розрахунки.

Відповідно до пункту 1.2. договору №3 сторона 2 відшкодовує стороні 1 витрати за фактично спожиті послуги із: забезпечення тепловою енергією для опалення, прибирання місць спільного (загального) користування, промивка системи центрального опалення (у разі проведення), інші витрати пов`язані з утриманням та обслуговуванням будинку (надалі - послуги), пропорційно до займаної ним площі в цьому будинку (якщо інше не випливає з характеру послуг), на підставі виставлених стороною 1 рахунків.

Відповідно до пункту 2.3. договору №3 сторона 2 зобов`язана здійснювати оплату до 20 числа місяця наступного на розрахунковий рахунок сторонні № НОМЕР_1 в AT «Укрексімбанк», МФО 322313, .

Згідно пункту 2.4 договору №3 сторона 2 зобов`язується своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати витрати сторони 1 за надані послуги.

Пунктами 2.5., 2.6. договору №3 передбачено, що при несвоєчасному внесенні плати сторона 2 сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше ніж подвійна облікова ставка НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, за весь період прострочення платежу. При несвоєчасному внесенні плати і простроченні заборгованості понад 3 (три) місяці сторона 2 сплачує штраф в розмірі 30 відсотків від суми заборгованості.

Як стверджує позивач, він на виконання умов договорів, надав відповідачу відповідні послуги, та виставив рахунки на відшкодування їх вартості., однак відповідач здійснив лише часткові оплати за такі послуги, внаслідок чого станом на 01.02.2021р. у нього виникла заборгованість в розмірі 5495,73 грн.

За несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань позивач, відповідно до умов договорів, нарахував пеню в розмірі 370,58 грн. та штраф у розмірі 1648,72 грн.

Крім того, керуючись частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував відповідачу 344,50 грн. 3% річних та 524,32 грн. інфляційних втрат.

Таким чином, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача 8383,85 грн., з яких 5495,73 грн. основний борг, 344,50 грн. 3% річних, 524,32 грн. інфляційні втрати, 370,58 грн. пеня та 1648,72 грн. штраф.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, 01.03.2018р. між Комунальним підприємством Львівської обласної ради Нерухомість та майно (балансоутримувач) та Громадською спілкою Українська народна сила (користувач) укладено договір №9/18см про відшкодування витрат балансоутримувача на забезпечення надання експлуатаційних послуг та договір № 8/18т про відшкодування витрат балансоутримувача на забезпечення надання комунальних послуг.

Також, 08.11.2018р. між Комунальним підприємством Львівської обласної ради Нерухомість та майно (сторона 1) та Громадською спілкою Українська народна сила (сторона 2) укладено договір №31/3-15 про відшкодування витрат балансоутримувача (управителя) на утримання майна та надання комунальних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач оплати за надані позивачем послуги в повному обсязі не здійснив. Як зазначено у розрахунку позовних вимог та як вбачається із матеріалів справи, станом на час звернення позивача до суду сума основного боргу відповідача за надані позивачем послуги по вказаним договорам становить 5495,73 грн.

Оскільки відповідач сплату за наданні позивачем послуги у повному обсязі не здійснив, у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, суд дійшов висновку про обгрунтованість та правомірність позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 5495,73 грн.

Слід зазначити, що факт наявності заборгованості також зафіксований у підписаних сторонами актах звірки взаємних розрахунків, які долучено позивачем до позовної заяви.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності із статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Приписом частини 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (п.2.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013).

Згідно пунктів 6 договорів № 1 та № 2 при несвоєчасному внесенні плати користувач сплачує пеню в розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше ніж подвійна облікова ставка НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу, за весь період заборгованості.

Відповідно до пункту 2.5 договору № 3, при несвоєчасному внесенні плати сторона 2 сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше ніж подвійна облікова ставка НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, за весь період прострочення платежу.

Оскільки положення укладених між сторонами договорів не містять вказівки на встановлення іншого конкретного строку припинення нарахування пені, наприклад, який є меншим або більшим шести місяців, а також не містить вказівки на подію, що має неминуче настати, ніж це встановленого у частині 6 статті 232 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку, що нарахування штрафних санкцій в даному випадку припиняється зі спливом 6 місяців з моменту виникнення заборгованості окремо по кожному не виконаному грошовому зобов`язанню.

Таким чином, враховуючи положення частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, судом було здійснено перерахунок пені в межах шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано окремо по кожному невиконаному зобов`язанню та в межах обраного позивачем періоду такого нарахування.

Враховуючи наведене, здійснивши перерахунок пені, суд дійшов висновку, що задоволенню підлягає пеня в розмірі 174,39 грн., а не 370,58 грн, як це визначено позивачем у розрахунку позовних вимог.

Перевіривши правильність нарахування штрафу, суд зазначає, що оскільки прострочення в оплаті заборгованості мало місце понад 3 місяці, відтак розрахунок штрафу відповідає умовам договорів, у зв`язку з чим вимогу позивача щодо його стягнення в розмірі 1648,72 грн. суд визнає обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, перевіривши поданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 344,50 грн. та інфляційних втрат в сумі 524,32 грн., є обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2216,88 грн., оскільки позов у даній справі слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Громадської спілки Українська народна сила (79066, Львівська область, місто Львів, вулиця Зелена, будинок 269 А, ідентифікаційний код 40561214) на користь Комунального підприємства Львівської обласної ради Нерухомість та майно (79008, Львівська область, місто Львів, вулиця Винниченка, будинок 8, ідентифікаційний код 33358550) 5495,73 грн. основного боргу, 1648,72 грн. штрафу, 344,50 грн. 3% річних, 524,32 грн. інфляційних втрат, 174,39 грн. пені та 2216,88 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.05.2021р.

Суддя М.М. Петрашко