ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.05.2021 справа № 914/1831/20

За заявою:Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірськолижний комплекс «Волосянка», с. Волосянка Сколівського району Львівської області,
про:розстрочення виконання рішення ,
у справі:№914/1831/20
за позовом: Заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури, м. Стрий Львівської області, в інтересах держави в особі позивача Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, м. Сколе Сколівського району Львівської області,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірськолижний комплекс «Волосянка», с. Волосянка Сколівського району Львівської області,
про: стягнення суми збитків у виді упущеної вигоди під час ухилення від укладення замовником будівництва договору пайової участі у розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Славської селищної ради
Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання А.П. Полянський

За участю представників сторін:

позивача (стягувача): О.В. Обухівський представник;

відповідача (зявника): І.А. Прокопик представник;

прокурора: не з`явився.

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/1831/20 за позовом Заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури, м. Стрий Львівської області, в інтересах держави в особі позивача Славської селищної ради Сколівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірськолижний комплекс «Волосянка» про стягнення суми збитків у виді упущеної вигоди під час ухилення від укладення замовником будівництва договору пайової участі у розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Славської селищної ради.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.12.2020, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2021, задоволено позов заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Славської селищної ради Сколівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірськолижний комплекс «Волосянка» про стягнення суми збитків у виді упущеної вигоди в розмірі 175000,00 грн.

На адресу суду 11.05.2021 (вх. №1947/21) Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірськолижний комплекс «Волосянка» подано заяву від 11.05.2021 б/н про розстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07.12.2020 у справі №914/1831/20.

Ухвалою суду від 13.05.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірськолижний комплекс «Волосянка» від 11.05.2021 б/н про розстрочення виконання рішення від 07.12.2020 у справі №914/1831/20 прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено у судовому засіданні на 19.05.2021.

В судовому засіданні 19.05.2021 заявник (відповідач) заяву про розстрочення виконання рішення підтримав в повному обсязі та просив розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07 грудня 2020 року у справі № 914/1831/20 до 07.12.2021 рівними частинами по 21 875,00 грн. щомісячно.

В судовому засіданні представник позивача (стягувача) заперечив проти задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірськолижний комплекс «Волосянка» про розстрочення виконання рішення та зазначив, зокрема, про те, що заявником не доведено наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07.12.2020 року або роблять його виконання неможливим у зв`язку з чим в задоволенні заяви ТзОВ «Гірськолижний комплекс «Волосянка» від 11.05.2021 року про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07.12.2020у справі №914/1831/20 просить відмовити.

В судовому завданні 19.05.2021 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Суд заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області винесено від 07.12.2020 у справі №914/1831/20, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2021, позовні вимоги задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірськолижний комплекс «Волосянка» на користь Славської селищної ради збитків у виді упущеної вигоди під час ухилення від укладення замовником будівництва договору пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Славської селищної ради в сумі 175 000,00 грн, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірськолижний комплекс «Волосянка» сплачений прокуратурою Львівської області за подання позову до суду судовий збір в сумі 2 625,00 грн.

На примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07.12.2020 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2021 видано накази.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірськолижний комплекс «Волосянка» 11.05.2021 подано заяву від 11.05.2021 б/н про розстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07.12.2020 у справі №914/1831/20. Зазначені вимоги заявник відповідач обґрунтовує тим, що з 25.03.2021 року робота товариства була зупинена у зв`язку з забороною постановою Кабінету Міністрів України № 230 від 22.03.2021 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236» діяльності підвісних канатних доріг у регіонах, у яких встановлено «червоний» рівень епідеміологічної небезпеки та відсутністю протягом останнього місяця жодних фінансових надходжень від основної діяльності товариства, наявності обов`язків щодо виплати заробітної плати працівникам, важкого фінансового стану, що унеможливлює виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07.12.2020, виконання якого може призвести до припинення нормальної господарської діяльності підприємства.. Враховуючи наведене, просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07 грудня 2020 року у справі № 914/1831/20 рівними частинами по 21 875,00 грн. щомісячно до 07 грудня 2021 року, що в сумі становить -175 000,00 грн.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, суд дійшов висновку, що вимоги за заявою є необґрунтовані.

При постановленні ухвали, суд виходив з такого.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 129-1 Конституції України).

Частинами 1 та 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграфі 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Окрім того, судом взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, яким, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Так, частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з частинами 23 та 4 вказаної вище статті ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З правового аналізу наведених норми вбачається, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, при чому такі обставини мають свідчити про неможливість або реальне ускладнення виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до (ст.121 ГПК редакція станом на час прийняття рішення, ст. 331 ГПК редакція станом на ас подання заяви про розстрочку) їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 15.03.2011р. №3135-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-Co-V-2» на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, заборонено роботу підвісних канатних доріг.

Рішенням комісії з питань техногенно-екологічної безпеки га надзвичайних ситуацій Львівської обласної державної адміністрації від 23.03.2021 на території Львівської області з 25.03.2021 встановлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення СOVID-19та застосовано на території Львівської області обмежувальні протиепідемічні заходи, передбачені для «червоного» рівня епідемічної небезпеки.

Рішенням комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Львівської обласної державної адміністрації від 26.04.2021 на території Львівської області з 26.04.2021 скасовано «червоний» рівень епідемічної небезпеки.

Встановлені обмеження щодо діяльності підвісних канатних доріг, які діяли з 25.03.2021 року по 26.04.2021 року не є обставиною, яка призвела до суттєвого погіршення фінансового стану підприємства, яка унеможливлює виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07.12.2020 року, оскільки такі обмеження є тимчасовими та стосуються не тривалого періоду часу.

Крім того, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наданих ТзОВ «Гірськолижний комплекс «Волосянка» на підтвердження вимог заяви, окрім основного коду економічної діяльності 49.39 «інший пасажирський наземний транспорт, н в.і.у.», обмеження щодо якого діяли з 25.03.2021 по 26.04 2021 року, товариство здійснює іншу економічну діяльність, а саме: прокат товарів для спорту та відпочинку (77.21), надання комбінованих офісних адміністративних послуг (82.11), надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у. (82.99), функціонування спортивних споруд (93.11); діяльність із забезпечення фізичного комфорту (96.04), роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (47.11), роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (47.25), роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах (47.26), діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування (основний) (55.10), діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (56.10), надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20).

За таких обставин ТзОВ «Гірськолижний комплекс «Волосянка» не надано до суду доказів, які б свідчили про винятковість обставин для розстрочення виконання рішення суду Господарського суду Львівської області від 07.12.2020 року, а посилання останнього у заяві на зупинення з 25.03.2021 року роботи товариства у зв`язку з забороною постановою Кабінету Міністрів України № 230 від 22.03.2021 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236» діяльності підвісних канатних доріг у регіонах, у яких встановлено «червоний» рівень епідеміологічної небезпеки, як на підставу задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду с необґрунтованим.

Посилання на складний фінансовий стан заявника, в розумінні статті 331 ГПК України, не є тією виключною обставиною, яка б давала підстави для відстрочення виконання рішення суду, а отже її наявність (відсутність) залежить, зокрема від власної діяльності суб`єкта господарювання - заявника.

Ризики при здійсненні підприємницької діяльності несе сам суб`єкт господарювання, а відтак вони не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Враховуючи наведене, суд оцінюючи подані докази та обставини справи, вважає, заявником не доведено наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07.12.2020 року або роблять його виконання неможливим, не надано жодного доказу на підтвердження викладених в заяві обставин, а відтак, дійшов висновку, що подана заява є необґрунтована та така, що не підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховую наведене, керуючись статтями 74, 234, 235, 237, 326, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірськолижний комплекс «Волосянка» про розстрочення виконання рішення суду від 11.05.2021 б/н у справі №914/1831/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 24.05.2021

Суддя Н.Є. Березяк