ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року м. Херсон Справа № 923/442/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши справу

за позовом: Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль"

до: фізичної особи - підприємця Лободи Вадима Миколайовича

про стягнення 19433,05 грн

До Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" до фізичної особи- підприємця Лободи Вадима Миколайовича про стягнення 19433,05 грн заборгованості за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №447 від 22.10.2012, з яких - 19114,51 грн основного боргу, 36,59 грн 3% річних, 281,95грн пені.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2021, справу розподілено судді Литвиновій В.В.

Ухвалою від 06.04.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено Відповідачу строк, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи): відзив на позов з документальним обґрунтуванням викладених обставин, заяви процесуальних питань (за наявності), належним чином засвідчені копій статутних та реєстраційних документів. Роз`яснено Відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання заяв по суті справи у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач отримав ухвалу 08.04.2021 відповідно до поштового повідомлення.

Відповідач отримав ухвалу 12.04.2021 згідно з поштовим повідомленням про вручення.

13.04.2021 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, про свідчить його відмітка на відповідній заяві.

14.04.2021 позивач подав до суду клопотання про розгляд справи з викликом сторін в засідання, посилаючись на те, що відповідач не погоджується з боргом.

22.04.2021 у встановлений строк відповідач подав відзив на позов, яким просить відмовити в задоволенні позову. До відзиву додано докази надсилання позивачу та клопотання про розгляд справи з викликом сторін в засідання, посилаючись на значний обсяг доказів доданих до відзиву, які доцільно досліджувати за участі сторін. Крім того, просить стягнути з позивача 12000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотань сторін про розгляд справи з викликом сторін, оскільки предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

22.10.2012 між фізичною особою - підприємцем Лобода Вадимом Миколайовичем (споживач, відповідач) та Публічним акціонерним товариством "Херсонська теплоелектроцентраль", найменування якого наразі змінено на Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" (виконавець, позивач у справі) укладено договір № 447 по надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 21-25), за умовами якого позивач зобов"язався надавати споживачеві з початку по кінець опалювального періоду, встановленого рішенням виконкому Херсонської міської ради, відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідач зобов"язався своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором (п. 1 договору).

Згідно з п. 2 договору, суб"єктом користування послугами є власник (наймач, орендар) приміщення м. Херсон вул. Потьомкінська (колишня - Карла Маркса), буд. 40/10; вул. Д. Бідного 9.

Відповідно до п. 3 договору, опалювальна площа приміщення становить 106,7 та 180 кв. м. відповідно, теплове навантаження 0,007138 Гкал/годину, межа експлуатаційної відповідальності внутрішня система опалення займаного приміщення.

За п. 5 Договору тарифи на послуги становлять 1199,88 грн/Гкал (з ПДВ); при зміні тарифів на послуги взаєморозрахунки виконуються по тарифам, затвердженим (погодженим) відповідними органами, що мають право на встановлення або зміну тарифів; про зміну тарифів Виконавець повідомляє Споживача листом або в засобах масової інформації.

Розмір щомісячної плати за надані послуги розраховується відповідно до фактичного споживання теплової енергії згідно з нормативами та тарифами, діючими на момент споживання (п.6 Договору).

Згідно з п.7 Договору плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 9-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води.

Пунктом 8 Договору сторони визначили, зокрема, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг, платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

За несвоєчасне внесення плати із Споживача стягується в безспірному порядку, крім суми основної заборгованості, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочки терміну сплати, сума інфляційних втрат за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми заборгованості (п. 12 Договору).

Відповідно до п. 13 Договору у разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних показників від нормативних, Виконавець здійснює перерахунок розміру плати на підставі Акту-претензії, складеного відповідно до п.п. 21-22 Цього Договору.

За умовами Договору Споживач має право, зокрема, на внесення за погодженням з Виконавцем у Договір змін, що впливають на розмір плати за послуги; звільнення від плати за послуги в разі їх ненадання; на зменшення розміру плати в разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних або якісних показників від нормативних на підставі Акту-претензії (пп. 6, 7, 9 п. 14 Договору).

Разом з тим, Виконавець має право, зокрема, вносити зміни у Договір, що впливають на розмір плати за послуги, припинити постачання теплової енергії Споживачу згідно пунктів 25-28 Договору, в разі несвоєчасної оплати Споживачем отриманих послуг, нараховувати останньому штрафні санкції (пп.1, 2, 7 п.16 Договору).

Пунктами 15 та 17 Договору встановлені обов`язки сторін. Так, Споживач зобов`язаний, насамперед, сплачувати належним чином за послуги, що надані Виконавцем. Виконавець, в свою чергу, зобов`язаний, зокрема, розглядати претензії та скарги Споживача та за результатом такого розгляду, у разі потреби, проводити відповідні перерахунки розміру плати за послуги; звільняти від плати за послуги у разі їх ненадання з вини Виконавця; зменшувати розмір плати у встановлених Договором випадках.

Також Договором передбачено, що у разі порушення Виконавцем умов Договору, сторонами складається та підписується Акт претензія, в якому зазначається види порушень (п.21 Договору).

Відповідно до п.22 Договору Виконавець розглядає поданий Акт-претензію протягом трьох днів та вирішує питання щодо перерахунку платежів або видає Споживачеві обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії.

Підпунктом 2 пункту 25 Договору передбачена можливість припинення подачі Споживачеві теплової енергії у разі відсутності протягом 10 днів оплати за надані Виконавцем послуги у встановлений Договором термін.

Сторони встановили, що цей Договір укладається на строк до 31.12.2013р. і вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду (п.30 Договору).

Матеріали справи свідчать, що Договір підписаний сторонами без зауважень.

Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в статті 526 ЦК України.

26.10.2014р. сторонами підписана Додаткова угода №1 (а.с. 26) до Договору «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 22.10.2012р. №447, згідно з якою пункт 3 та 5 (підпункт 1) Договору були змінені, а саме: опалювальна площа приміщення визначена у 106,7 кв.м.; теплове навантаження 0,00750 гкал/годину, межа експлуатаційної відповідальності внутрішня система опалення займаного приміщення. Тарифи на послуги становлять 1402,58 грн/гкал (з ПДВ).

У матеріалах справи наявний лист АТ «Херсонська ТЕЦ» від 01.03.2017р. №06-1/213, відповідно до якого ФОП Лобода В.М. повідомлений про введення в дію з 24.02.2017р. нового тарифу: 2109,77 грн. За 1 гкал (з ПДВ) (а.с. 50).

Позивач посилається на те, що він належним чином виконував зобов"язання за договором щодо надання відповідачу послуги теплопостачання. Так, позивачем надано до матеріалів справи довідки позивача про наявність опалення за листопад 2019 - березень 2020 р. (а.с. 37-46), в яких зазначено про наявність опалення і в будинку № 40/10 по вул. Потьомкінській в м. Херсоні.

Також матеріали справи містять розрахунок спожитої теплової енергії позивача за період з листопада 2019 року по березень 2020 року (а.с. 36) із зазначенням того, що позивач надав відповідачу послуги за адресою приміщення: вул. Потьомкінська (К. Маркса), 40/10 площею 106,7 кв.м. на загальну суму 19114,51 грн., а саме: у листопаді 2019р. на суму 1434,65 грн., у грудні 2019р. 4367,22грн., у січні 2020р. 5443,20грн., у лютому 2020р. 4557,10 грн., у березні 2020р. 3312,34грн.

Позивач виставив відповідачу рахунки за спожиту теплову енергію за грудень 2019 - березень 2020 року на загальну суму 19114,51 грн. (а.с. 47-49) та надав до матеріалів справи копії супровідних листів та фіскальних чеків (а.с. 51-59) про надіслання відповідачу рахунків разом з актами виконаних робіт за спожиту теплову енергію, але відповідач не сплатив заборгованість, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року встановлено, що надання послуг поштового зв"язку підтверджує розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Однак, позивач не надав суду описів вкладення, через що неможливо встановити що саме надсилалось відповідачу, тобто чи були надіслані рахунки та акти виконаних робіт за спожиту теплову енергію за листопад 2019- березень 2020 р.

Також позивач посилається на те, що надсилав відповідачу вимоги про сплату заборгованості № 06-1/698 від 18.03.2020 та № 06-1/1176 від 15.06.2020 (а.с. 34, 35), однак до матеріалів справи не надано доказів їх надсилання відповідачу.

Крім того, позивачем надано довідку позивача про рух заборгованості відповідача та акт звірки розрахунків за період з 01.11.2019 по 01.06.2020, за якими заборгованість відповідача становить 40444,26 грн. Однак, акт звірки розрахунків відповідачем не підписаний.

Заявою від 23.10.2020 відповідач повідомив позивача про розірвання договору №447 від 22.10.2021 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в порядку, передбаченому п. 30 договору.

Позивач отримав дану заяву 23.10.2020, про що свідчить відмітка позивача на заяві.

З огляду на викладене, договір №447 від 22.10.2021 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води діяв до 31.12.2020 включно, після чого є розірваним.

Відповідач посилається на те, що при розгляді справи № 923/1145/19 були встановлені обставини, які не доказуються при розгляді даної справи.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, у грудні 2019 AT "Херсонська теплоелектроцентраль" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до фізичної особи - підприємця Лободи Вадима Миколайовича про стягнення 27 174,42 грн., з яких 21 329,75 грн - основна заборгованість, 335,22 грн - інфляційні збитки, 441,06 грн - річні та 5 068,39 грн - пеня. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за щодо оплати за отримане опалення.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 06.02.2020 у справі №923/1145/19 (суддя Закурін М.К.) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 21 329,75 грн. основної заборгованості, 335,22 грн. інфляційних, 441,06 грн. річних, 3 747,45 грн. пені; в решті позову відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем факту неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, у період з листопада 2018 року по березень 2019 року, на загальну суму 21 329,75 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, відповідач подав до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 апеляційну скаргу ФОП Лободи В.М. на рішення Господарського суду Херсонської області від 06.02.2020 по справі №923/1145/19 задоволено, рішення Господарського суду Херсонської області від 06.02.2020 по справі №923/1145/19 скасовано, у задоволенні позовних вимог AT "Херсонська ТЕЦ" до Фізичної особи-підприємця Лободи Вадима Миколайовича про стягнення 27174,42 грн - відмовлено повністю, стягнуто з AT "Херсонська ТЕЦ" на користь ФОП Лободи В.М. 2 881,50 грн судового збору, сплаченого за розгляд апеляційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 14.08.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою AT "Херсонська ТЕЦ" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 у справі №923/1145/19.

Скасовуючи рішення суду у справі №923/1145/19, апеляційний суд встановив наступні фактичні обставини.

Між сторонами укладено договір від 22.10.2012 № 447, який є договором надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи вищезазначеної господарської справи, було встановлено апеляційним судом та не заперечується позивачем, а також вбачається з доданих до цього відзиву доказів, 04.06.2019 ФОП Лобода В.М. звернувся до AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» із заявою про направлення комісії ТЕЦ за адресою: м.Херсон, вул. Потьомкінська, 40/10 для обстеження стану транзитних труб опалення, встановлення факту відсутності опалювальних приладів у приміщеннях та наявності теплоізоляції на транзитних трубах.

Відповідно до Акту-обстеження, складеного 10.07.2019 за участі представників AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» Мандрика С.В., Анищенка A.M. та в присутності ФОП Лобода В.М., за наслідками обстеження систем опалення житлового будинку за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 40/10, виявлено, що за вказаної адресою розташований магазин «Центр інструмент» ФОП Лобода В.М., який знаходиться в підвальному приміщенні. В магазині знаходяться лежаки і стояки опалення, металеві лежаки заізольовані, в мерилон, стояки частково замінені на скопласт, присутні ділянки стояків з металу.

Даний акт від 10.07.2019 підписаний представниками AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» без зауважень; ФОП Лобода В.М. підписуючи вказаний акт, просив прибрати транзитні труби із зазначеного вище приміщення, про що свідчить відповідний запис відповідача в акті.

Апеляційним судом встановлено, що розподіл теплопостачання здійснюється в гігакалоріях по місяцям або годинам (застосовується для Споживачів без приладів обліку), тобто - розрахунковим методом. Будь-яких даних щодо наявності та показників засобів обліку теплової енергії не встановлено.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315 затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (далі по тексту - Методика), якою встановлені загальні правила розподілу спожитих комунальних послуг. Зокрема, для розподілу приймаються показання лічильника, отримані виконавцем відповідної комунальної послуги; в будівлях, які не обладнані лічильниками, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії є опалювальна площа (об`єм), зазначена в договорі про надання послуги.

Крім того, Методика також передбачає застосування поправочних коефіцієнтів для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між споживачами, які проживають в квартирах кутових, розташованих на перших і останніх поверхах будівель і т.п. Встановлюється нормативна температура повітря в опалювальному приміщення (18 градусів), яка також буде впливати на розподіл обсягу спожитих послуг.

Методика містить масу формул для розрахунку споживання послуг, розглядаються різні варіанти систем обліку в будівлях і виробництвах, розподілу теплової енергії в них.

Колегія суддів апеляційного суду у постанові від 28.04.2020 по справі №923/1145/19 зазначила, що у матеріалах справи відсутні будь-які розрахунки суми боргу, проведені на підставі та у відповідності до вказаної Методики.

Наявний у матеріалах справи розрахунок спожитої теплової енергії здійснений на підставі п. 23 Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, відповідно до якого у випадку відсутності приладу обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження приміщення, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Однак, вказані Правила застосовуються лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (п.4 Правил). Отже, застосовуючи вказаний алгоритм розрахунку нарахування оплати за опалення, що здійснений на підставі нормативно-правового акту, який AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» не може використовувати, з огляду на відсутність між сторонами укладеного договору купівлі-продажу теплової енергії, AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» діяла не у передбачений законом спосіб.

Відтак, судова колегія апеляційного суду зауважила, що наданий AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» розрахунок витрат на опалення приміщення, окрім його необґрунтованості, є неправомірним, та виходячи із цього у задоволенні зазначеного позову у справі №923/1145/19 було відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1,3 ст. 74, ст. ст. 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, тягар доказування покладається на заявника позову та виникає з моменту пред`явлення позову, а у відповідача - тільки після того, як останній вважатиме надану сукупність доказів загрозливою для свого стану. На підставі правила про розподіл доказового тягаря формується позиція сторін у справі, надаються і вивчаються докази, а також приймається судове рішення.

З урахуванням введення з 01.05.2019 в дію Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189 - VIII, необхідно розмежовувати поняття "теплова енергія" і "послуги з постачання теплової енергії", оскільки вони не є тотожними і співвідносяться як постачання (продаж) товару та надання комунальної послуги.

До матеріалів справи № 923/442/21 не наданий договір купівлі-продажу теплової енергії, укладений між сторонами.

Наявний у матеріалах справи розрахунок спожитої теплової енергії за листопад 2019 - березень 2020 (а.с. 36) здійснений на підставі п. 23 Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, відповідно до якого у випадку відсутності приладу обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження приміщення, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Однак, вказані Правила застосовуються лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (п.4 Правил). Отже, застосовуючи вказаний алгоритм розрахунку нарахування оплати за опалення, що здійснений на підставі нормативно-правового акту, який AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» не може використовувати, з огляду на відсутність між сторонами укладеного договору купівлі-продажу теплової енергії, AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» діяла не у передбачений законом спосіб.

В той же час, в матеріалах справи № 923/442/21 відсутні будь-які розрахунки суми боргу, проведені на підставі та у відповідності до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.

З огляду на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач посилається на Акт-обстеження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП Лобода В.М. у підвальному приміщенні жилого будинку за адресою м. Херсон, вул. Потьомкінська, 40/10, яким було встановлено наявність теплоізоляції на транзитних трубах і стояках. Однак, Південно-західний апеляційний господарський суд вже розглянув і надав оцінку даному Акту, зазначивши в постанові від 28.04.2020 у справі №923/1145/19, що посилання на цей Акт-обстеження як доказ відсутності факту отримання послуг з теплопостачання є безпідставним.

Відповідач посилається на те, що у серпні 2019 року на адресу ФОП Лобода В.М. надійшла письмова вимога позивача від 22.07.2019 №06-1/1434 сплатити заборгованість станом на 22.07.2019 в сумі 21 329,75 грн, на яку він надіслав заперечення, посилаючись на Акт-обстеження від 10.07.2019.

Суд вважає, що дана вимога і відповідь датовані раніше і не стосуються заборгованості за листопад 2019 р. - березень 2020 р., про стягнення якої позивач просить в межах справи №923/442/21.

Відповідач посилається на те, що у претензії від 24.01.2020 ФОП Лобода В.М. посилаючись на акт від 10.07.2019 зазначив, що не отримує послугу з постачання теплової енергії з причин відсутності у приміщенні магазину теплових приладів опалення, наявності теплоізоляції на транзитних трубах і лежаках. Крім цього, даною претензією відповідач також вимагав у позивача демонтувати транзитні труби, що проходять через приміщення магазину та припинити виставлення AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» рахунків за спожиту теплову енергію, яка по факту не отримується, але претензія залишена без реагування.

Відповідач надав суду в якості доказу направлення зазначеної претензії позивачу копію фіскального чека.

Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року встановлено, що надання послуг поштового зв"язку підтверджує розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Однак, відповідач не надано суду опису вкладення, через що неможливо встановити що саме надсилалось позивачу.

Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів направлення, а відповідачем не отримано вимогу від 18.03.2020 на суму 37131 грн (а.с. 34).

Разом з тим, відповідач визнає отримання вимоги від 15.06.2020 на суму 40444грн (а.с. 35), на яку ним було направлено позивачу відповідь від 24.07.2020, у якій ФОП Лобода В.М. зазначив, що вимога не може бути задоволена, оскільки відповідач фактично не отримує тепло і послуги з теплопостачання, між сторонами не укладався договір купівлі-продажу теплової енергії, розрахунки позивача є неправомірними, необґрунтованими і безпідставними, а дії AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» по нарахуванню заборгованості є протиправними. В обґрунтування підстав відмови у задоволенні вимоги ФОП Лобода В.М. послався на вищевказані докази, зокрема акт від 10.07.2019 та встановлені судом апеляційної інстанції обставини, копію постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 додав до відповіді на вимогу. Відповідачем надано суду докази надіслання позивачу відповіді від 24.07.2020, зокрема, копія опису вкладення у цінний лист від 24.07.2020.

30.07.2020 відповідач направив на адресу відповідача претензію №2 про усунення порушень AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» вимог законодавства, припинення нарахування боргу та виставлення рахунків, в якій посилаючись на вищевказані обставини, повторно вимагав: демонтувати труби (лежаки і стояки опалення згідно акту-обстеження від 10.07.2019), які проходять транзитом через напівпідвальне приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП Лобода В.М.; припинити нарахування боргу; списати заборгованість як безпідставну і необгрунтовану.

На претензію №2 від 30.07.2020 AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» надіслало відповідачу лист від 31.08.2020 № 01-4-1/1600, у якому зазначило, що не може задовольнити вимогу про демонтаж труб, припинення нарахування боргу та списання боргу, оскільки не вбачає для цього підстав.

29.10.2020 на адресу ФОП Лобода В.М. найшов лист AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» від 20.10.2020 №06-1/1957 про підписання актів звірки розрахунків у сумі 40 444,26 грн, до якого доданий «Акт звірки взаємних розрахунків за спожиту теплову енергію « 01» жовтня 2020 р. м. Херсон» у 2 примірниках. У листі від 20.10.2020 AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» зазначила: «...AT «Херсонська ТЕЦ» проводить суцільну інвентаризацію майна станом на 01.10.2020 року. ФОП Лобода В.М. має заборгованість перед AT «Херсонська ТЕЦ» у сумі 40 444 грн. 26 коп. У зв`язку із цим надсилаємо 2 примірника акту звіряння розрахунків станом на 01.10.2020 р. Просимо оформити акти належним чином (підтвердити заборгованість або заявити свої заперечення, що повинні підтверджуватись документально) та повернути один примірник за адресою: ... У випадку неотримання актів звіряння розрахунків, будемо вважати заборгованість узгодженою і такою, яка підлягає включенню до інвентаризаційної відомості...».

10.11.2020 на адресу AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» відповідачем було направлено відповідь-заперечення на лист від 20.10.2020 №06-1/1957 про підписання актів звірки розрахунків у сумі 40 444,26 грн.

У вказаній відповіді-запереченні ФОП Лобода В.М. повідомив AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» про відсутність підстав сплати заборгованості у сумі 40 444,26 грн за спожиту теплову енергію, оскільки вимога не містить будь-яких розрахунків нарахованої суми боргу, періоду, підстав і порядку нарахування, проведеного у відповідності до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих послуг; враховуючи що у ФОП Лобода В.М. відсутня заборгованість перед AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» у розмірі 40 444,26 грн або іншому будь-якому розмірі станом на 01.10.2020, відсутні підстави підписання «Акту звірки взаємних розрахунків за спожиту теплову енергію « 01» жовтня 2020 р. м. Херсон»; відповідач також повідомив AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ», що зазначення у листі від 20.10.2020: «У випадку неотримання актів звіряння розрахунків, будемо вважати заборгованість узгодженою ...» позбавлені будь-якого правового обґрунтування, тому не приймаються до уваги ФОП Лобода В.М.

26.11.2020 за участі ФОП Лобода В.М., у присутності споживачів-мешканців будинку Шерстюка А.І. ( АДРЕСА_1 ); Ліщенка О.С ( АДРЕСА_2 ), а також за участі та у присутності представника AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ», інженера з теплотехнічного устаткування 1 категорії, Мандрика С.В. (посвідчення №268), був складений акт-претензія за формою, згідно додатку до Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 №1145 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до п. 10 Порядку у разі неприбуття виконавця комунальної послуги (його представника) або управителя багатоквартирного будинку в установлений договором про надання відповідних послуг строк для проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим зазначеним договором, чи необгрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо він підписаний споживачем та не менш як двома іншими споживачами відповідної послуги, які проживають у сусідніх будівлях (у приміщеннях - у разі, коли послуга надається у багатоквартирному будинку). Акт-претензія надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю багатоквартирного будинку рекомендованим листом.

Представник відповідача Мандрик СВ., який у призначений час прибув для складання акту, однак у присутності двох вищевказаних споживачів відмовився від приписання акту-претензії від 26.11.2020, та склав свій акт наступного змісту: «...в приміщенні магазину лежаки металеві зашиті в мерилон 0 = 50,0 мм; 0 = 32,0 мм. Стояки системи опалення з екопласту зашиті в мерилон 0 = 25,00 мм. У коридорі і туалеті лежаки і стояки системи опалення відсутні. На момент обстеження в приміщенні магазину «Центр інструмент» обігрівачі відсутні. Температура повітря в приміщенні магазину tB= 23,0°С. Температура повітря на вулиці tBy= 11,0°С».

Вказаний акт від 26.11.2020 підписав Мандрик С.В. та ФОП Лобода В.М.

26.11.2020 акт-претензії з додатками до нього на дев`яти аркушах був направлений на адресу AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» разом із супровідним листом від 30.11.2020. У супровідному листі ФОП Лобода В.М. зазначив про те, що оскільки Мандрик С.В. склав акт від 26.11.2020, який майже повністю відповідає змісту складеного ним же акту від 10.07.2019, то з огляду на неотримання ФОП Лобода В.М. теплопостачання і послуг з централізованого опалення, нарахування AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» заборгованості починаючи з 10.07.2019 є безпідставним. З урахуванням змісту актів, складених представниками сторін 10.07.2019 та 26.11.2020, відповідач у черговий раз просив припинити нарахування заборгованості. Акт від 26.11.2020 із супровідним листом від 30.11.2020 було отримано позивачем 07.12.2020 відповідно до поштового повідомлення про вручення.

Відповідач зазначає, що після цієї дати будь-яких рахунків чи вимог про сплату заборгованості за 2019-2020 роки відповідач не отримував.

Відповідно до п. 11 Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, виконавець комунальних послуг або управитель багатоквартирного будинку протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або надає споживачу обґрунтовану письмову відмову.

У разі ненадання виконавцем відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем.

Будь-якої відповіді на акт-претензію від 26.11.2020 ФОП Лобода В.М. від AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» не отримував, відтак позивач визнав обставини, викладені в акті-претензії, в тому числі щодо того, що відповідачем не отримуються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, з 2019 року по дату складання акту-претензії 26.11.2020.

У відзиві відповідач зазначає, що позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення від 11.01.2021 №10 на суму 168 грн, яке містить: штамп відділення AT «МТ Банк» про проведення платежу 11.01.2021; підпис на штампі банку без розшифрування особи підписанта; призначення платежу: «*;101;00131771, 22030101; Суд. збір, за позовом AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ»; Господарський суд Херсонської обл.» (а.с. 9); копію платіжного доручення від 18.08.2020 №5245 на суму 2102 грн, яка містить: штамп «Згідно з оригіналом»; та рукописний напис: «Адвокат Голошивець К.В., 21.10.2020»; підпис адвоката; призначення платежу: «*;101;00131771, 22030101; Суд. збір, за позовом AT «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ»; Господарський суд Херсонської обл.» (а.с. 10).

Відповідач посилається на те, що на аркушах справи 66-67 наявні виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України грошових коштів: у сумі 168,00 грн, у справі 923/95/21 (виписка від 12.01.2021, номер платіжного документа 11); у сумі 2 102,00 грн, у справі №923/1081/20 (виписка від 19.08.2021, номер платіжного документа 5244).

З приводу цих зауважень відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з п. 2.21. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору.

Листом від 26.11.2018 № 10-24588/18 Державна судова адміністрація, враховуючи лист Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві від 17.10.2018 № 05-08.10/3143-11021, зазначила, що суди контролюють (здійснюють перевірку) зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З огляду на викладене, судом перевірено факт зарахування судового збору в сумі 2102 грн за платіжним дорученням № 5245 від 18.08.2020 та № 10 від 11.01.2021 на суму 168 грн до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 65,66).

Щодо того, що в нижній частині даних виписок зазначено суму 168,00 грн, у справі 923/95/21 (виписка від 12.01.2021, номер платіжного документа 11); у сумі 2 102,00 грн, у справі №923/1081/20 (виписка від 19.08.2021, номер платіжного документа 5244), то ці відомості автоматично надруковані у виписки програмою "Діловодство спеціалізованого суду", хоча там зазначено зовсім інші платіжні документи (з іншими номерами), за якими судовий збір зараховано по іншим судовим справам. Тобто ця частина виписок не стосується судового збору, сплаченого за розгляд справи № 923/442/21, однак її друкування відбувається автоматично.

Щодо посилань відповідача на те, що до позовної заяви додані, серед іншого опис вкладення у цінний лист на ім`я відповідача, на якому наявний календарний штемпель відділення поштового зв`язку «Херсон-36» з датою 23.10.2020 (а.с. 7); фіскальний чек, виданий ХД AT «Укрпошта» 23.10.2020, на суму 20 грн, який містить посилання на номер поштового відправлення №23, а також накладну відділення поштового зв`язку №23 від 23.10.2020 (а.с. 8), то суд зазначає наступне.

Провадження в даній справі відкрито за позовною заявою вих № б/н від 05.04.2021, а в якості доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками позивачем надано опис вкладення, поштову накладну та фіскальний чек від 23.10.2020. Тобто, докази надсилання від 23.10.2020 не можуть свідчити про надіслання позовної заяви, яка датована значно пізніше 15.04.2021.

Згідно з ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 11 ст. 176 ГПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Однак, в даному випадку суд дійшов висновку про відсутність необхідності в залишенні позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі, оскільки як зазначалось вище, відповідач 13.04.2021 ознайомився з матеріалами справи та надав обґрунтований відзив на позовну заяву.

Відповідач посилається на те, що адвокат позивача Голошивець К.В. засвідчила копії документів, доданих до позовної заяви ще 05.10.2020 (а.с. 18-31, 34-46, 50) та 21.10.2020 (а.с. 10, 13-17, 19, 62), а аркуші 47-49, 51-59 завірені Ніколаєнко К.В., повноваження якої нічим не підтвердження.

З приводу зазначеного, суд зауважує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Пунктом 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. N 55, передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відповідно до ст. 56, 58, 60 ГПК України, враховуючи, що даний спір є малозначним, то представником позивача може бути керівник чи інша особа в порядку самопредставництва юридичної особи, адвокат або особа за довіреністю.

Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.

З огляду на викладене, засвідчувати документи при зверненні до суду від імені позивача, що є однією із форм реалізації представництва, матимуть тільки його уповноважені представники.

Адвокат позивача Голошивець К.В. на підтвердження своїх повноважень надала ордер від 25.01.2021 та копію договору про надання правової допомоги № 161 від 28.12.2020. Однак, адвокатом не надано суду доказів того, чи мала вона повноваження представляти інтереси позивача та відповідно і засвідчувати копії документів станом на 05.10.2020 та 21.10.2020. Доказів на підтвердження повноважень Ніколаєнко К.В., яка засвідчила копії документів на аркушах справи 47-49, 51-59 суду взагалі не надано.

Таким чином, копії документів, які додані до позовної заяви засвідчені неуповноваженими особами, тому не є належними доказами у справі.

Враховуючи викладене, заявлений позивачем позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в сумі 2270грн, понесені позивачем при зверненні до суду, у зв"язку з відмовою в задоволенні позову покладаються на позивача.

Відповідач просить стягнути з позивача 12000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Станом на день розгляду даного спору, відповідачем не надано суду доказів розміру витрат на правову допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 19.05.2021

Суддя В.В.Литвинова