Господарський суд Харківської області
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" травня 2021 р. Справа № 922/3796/16

вх. № 3796/16

Господарський суд Харківської області у складі: судді: Усатого В.О.,

при секретарі судового засідання П`ятак А.С.

ліквідатора боржника арбітражного керуючого Кошовського С.В. (свідоцтво № 923 від 14.05.2013);

інші учасники провадження у справі не направили до судового засідання уповноважених представників, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Харківської області заяву ліквідатора (вх. 2406 від 30.01.2020) з урахуванням уточнень (вх. 4726 від 24.02.2020) про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності у справі

за заявою : Споживчого товариства "Колос", м. Харків

до Споживче товариство "Колос", м. Харків

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Харківської області від 06.12.2016 СТ "Колос" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом здійснено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 07.12.2016 за № 38199.

Ухвалою суду від 22.12.2016 призначено ліквідатором арбітражного керуючого Кошовського С.В.

30.01.2020 до суду звернувся ліквідатор із заявою (вх. 2406), в якій просить суд наступне:

- витребувати з володіння ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , який передати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Кошовському С.В.;

- витребувати з володіння ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , який передати ліквідатору банкрута Кошовському С.В.;

- витребувати з володіння ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) на користь СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) Land Rover Range Rover, 2012 року випуску, синій, номер двигуна НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_9 , який передати ліквідатору банкрута Кошовському С.В.;

- визнати за СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) право власності на транспортні засоби :

- CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ;

- Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ;

- Land Rover Range Rover, 2012 року випуску, синій, номер двигуна НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_9 .

Заява обґрунтована тим, що СТ "Колос" були придбані вищевказані транспортні засоби за період з 2009 по 2015 роки. Ухвалами Господарського суду Харківської області від 17.10.2019 у справі № 922/3796/16 задоволені заяви ліквідатора СТ "Колос" Кошовського С.В. та ТОВ "Техноком", визнані недійсними договори купівлі-продажу, оформлені у вигляді довідок-рахунків, відповідно до яких зазначені транспортні засоби відчужені банкрутом. Ухвали набрали законної сили. Крім того, вказує на те, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 залишено без змін ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.10.2019, якою визнано недійсним договір купівлі-продажу щодо транспортного засобу Land Rover Range Rover.

Отже, на думку ліквідатора, судовими рішеннями встановлено незаконність відчуження майна банкрутом (вибуття з його власності).

Ухвалою суду від 03.02.2020 прийнято та призначено до розгляду заяву ліквідатора (вх. 2406 від 30.01.2020), залучено до участі у розгляді заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

До суду від ліквідатора боржника 24.02.2020 надійшла уточнена заява про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності (вх. 4726), в якій ліквідатор вказує на те, що після задоволення судом заяви про вжиття заходів забезпечення транспортний засіб Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ОСОБА_2 було перереєстровано. Так, згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області МВС України (далі РЦС) № 31/20-545 від 18.02.2020 на теперішній час власником Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 є не ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ). З наданої РЦС відповіді також вбачається, що на даний час д.н.з. вказаного транспортного засобу є НОМЕР_10 .

З урахуванням наведеного, ліквідатор на підставі ч. 3 статті 46 ГПК України вважає за необхідне скористатись своїм правом та уточнити свої вимоги шляхом подання уточненої заяви, відповідно до якої просить суд:

1. витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , який передати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Кошовському С.В.;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ) на користь СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_10 , який передати ліквідатору банкрута Кошовському С.В.;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) на користь СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600)(61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) Land Rover Range Rover, 2012 року випуску, синій, номер двигуна НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_9 , який передати ліквідатору банкрута Кошовському С.В.;

- визнати за СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) право власності на транспортні засоби :

- CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ;

- Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_10 ;

- Land Rover Range Rover, 2012 року випуску, синій, номер двигуна НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_9 .

Одночасно з уточненнями та, у зв`язку із встановленими обставинами щодо вчинення дій з перереєстрації транспортного засобу Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 ОСОБА_2 на ОСОБА_4 , які свідчать про намагання уникнути повернення транспортного засобу боржнику ліквідатором подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить суд:

- заборонити ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ) відчужувати у будь-який спосіб транспортний засіб : Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з НОМЕР_10 ;

- заборонити будь-які дії з перереєстрації, постановлення на облік, зняття з обліку транспортного засобу Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з НОМЕР_10 ;

- зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області (, адреса: 61013, м. Харків, вул. Шевченка,26) внести до всіх відповідних баз даних відомості про заборону вчинення будь-яких дій з реєстрації, перереєстрації, постановлення на облік, зняття з обліку Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з НОМЕР_10 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.02.2020 задоволено заяву ліквідатора боржника арбітражного керуючого Кошовського С.В. (вх. 4733 від 24.02.2020) про вжиття заходів забезпечення заяви про визнання права власності та витребування майна (вх. 2406 від 30.01.2020 з урахуванням уточнень 4726 від 24.02.2020) у справі № 922/3796/16.

Заборонено ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ) відчужувати у будь-який спосіб транспортний засіб : Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з НОМЕР_10 ;

- заборонено дії з перереєстрації, постановлення на облік, зняття з обліку транспортного засобу Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з НОМЕР_10 ;

- зобов`язано Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області (, адреса: 61013, м. Харків, вул. Шевченка,26) внести до всіх відповідних баз даних відомості про заборону вчинення будь-яких дій з реєстрації, перереєстрації, постановлення на облік, зняття з обліку Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з НОМЕР_10 .

Залучено до участі у розгляді заяви ліквідатора (вх. 2406 від 30.01.2020 з урахуванням уточнень 4726 від 24.02.2020) про витребування майна з чужого незаконного володіння : ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ).

До суду від ОСОБА_1 надійшов відзив (вх. 5583 від 03.03.2020) на заяву ліквідатора, в якому просить суд: відмовити в задоволенні заяви ліквідатора щодо витребування з володіння ОСОБА_1 автомобілю CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

До суду від ОСОБА_3 надійшов відзив (вх. 6735 від 16.03.2020) на заяву ліквідатора, в якому просить суд відмовити у задоволенні заяви ліквідатора в повному обсязі. Заявляє про застосування позовної давності. Судове засідання просить проводити за відсутності ОСОБА_3 та його представника.

До суду надійшла відповідь ліквідатора (вх. 10071 від 30.04.2020) на відзив представника ОСОБА_3 , в якій не погоджується з доводами, викладеними у відзиві та наводить свої заперечення.

До суду від ОСОБА_3 надійшли додаткові пояснення (вх. 21788 від 22.09.2020) до відзиву, в яких наводить додаткові аргументи на підтвердження своєї позиції у справі.

До суду від ОСОБА_2 надійшов відзив (вх. 29445 від 16.12.2020) на заяву ліквідатора, в якому заявляє про застосування позовної давності та просить відмовити у задоволенні заяви ліквідатора.

До суду від ОСОБА_4 надійшли пояснення (вх. 29532 від 17.12.2020) щодо вимог заяви ліквідатора, в яких вона не погоджується з доводами ліквідатора та просить відмовити у задоволенні його заяви. Крім того, заявляє про застосування позовної давності.

Розгляд заяви ліквідатора (вх. 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. 4726 від 24.02.2020), про витребування майна з чужого незаконного володіння відкладався.

До суду надійшло клопотання ліквідатора вх. 10871 від 13.05.2021, в якому просить суд виділити в окреме провадження вимоги, які стосуються транспортного засобу CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 з метою ефективності судового провадження.

В судове засідання 13.05.2021 з`явився ліквідатор боржника, який оголосив суду заяву щодо виділення в окреме провадження вимоги про визнання за боржником права власності на транспортний засіб CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 та його витребування з володіння ОСОБА_5 .

Інші учасники провадження у справі не направили до судового засідання уповноважених представників, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

З огляду на те, що заява ліквідатора про визнання права власності та витребування майна подана до суду ще у січні 2020 року, розгляд заяви неодноразово відкладався в тому числі за клопотанням учасників провадження, суд вважає, що сторонам створені належні умови для реалізації їх процесуальних прав, учасники провадження належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви та мали достатньо часу у разі потреби забезпечити явку уповноважених представників до судового засідання. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутності представників учасників провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши клопотання ліквідатора вх. 10871 від 13.05.2021 про виділення в окреме провадження вимог щодо транспортного засобу CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, суд з метою ефективного розгляду справи вважає за можливе його задовольнити та виділити в окреме провадження вимоги про витребування у ОСОБА_1 автомобіля CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

Отже, в даному засіданні розглядається заява ліквідатора (вх. 2406 від 30.01.2020) з урахуванням уточнень (вх. 4726 від 24.02.2020) в частині вимог про витребування автомобіля CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 та визнання права власності на автомобіль CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску , д.н.з. НОМЕР_3 .

Ліквідатор в судовому засіданні 13.05.2021 підтримав вимоги заяви у зазначеній частині та просить їх задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Заслухавши пояснення ліквідатора та дослідивши вимоги заяви, перевіривши доводи, якими обґрунтовані заявлені вимоги, судом встановлено наступне.

У 2009 році СТ "Колос" придбано автомобіль CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

В 2015 році транспортний засіб Chevrolet Epica, 2007 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_11 , номер кузова НОМЕР_2 вибув з володіння боржника на підставі договору купівлі-продажу, оформленого у вигляді довідки-рахунку від 26 лютого 2015 року серії ВІА №991463, виданої ТОВ "Примаск Автоексперт" (код 37366015) на ім`я ОСОБА_6 (РНКОПП НОМЕР_12 ).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.10.2019 у справі № 922/3796/16, крім іншого, визнано недійсним договір купівлі-продажу, оформлений у вигляді довідки-рахунку від 26 лютого 2015 року серії ВІА №991463, виданої ТОВ "Примаск Автоексперт" (код 37366015) на ім`я ОСОБА_6 (РНКОПП НОМЕР_12 ) щодо транспортного засобу Chevrolet Epica, 2007 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_11 , номер кузова НОМЕР_2 .

Недійсність договору про відчуження зазначеного транспортного засобу зумовило звернення ліквідатора з даною заявою. Ліквідатор вважає, що наведені обставини свідчать про необхідність повернення автомобіля у володіння (власність) боржника та включення його до ліквідаційної маси боржника.

Дослідивши такі доводи ліквідатора, суд зазначає про наступне.

Статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства, крім іншого, передбачено, що ліквідатор формує ліквідаційну масу, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Як убачається з матеріалів справи, після вибуття з володіння боржника транспортного засобу Chevrolet Epica, 2007 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_11 , номер кузова НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу з ОСОБА_6 в наступному відбулась низка правочинів щодо зазначеного транспортного засобу.

Станом на момент звернення ліквідатора із заявою вх. 2406 від 30.01.2020 власником вказаного транспортного засобу зареєстрований ОСОБА_1 .

Як встановлено та зазначено вище, правочин 26.02.2015, на підставі якого Chevrolet Epica, 2007 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_11 , номер кузова НОМЕР_2 вибув з володіння боржника, визнаний недійсним ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.10.2019. Ухвала набрала законної сили та не оскаржена у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В силу положень пунктів 5, 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність, і застосування цих засад полягає в тому, що тексти законів, угод та їх застосування мають бути належними і справедливими стосовно усіх суб`єктів цивільних правовідносин та відповідати загальновизнаним нормам обороту.

При цьому, концепція добросовісності може використовуватися судом в будь-якій ситуації, щоб виправити несправедливість, яка б мала місце, якщо б застосовувалися традиційні правила.

Принцип непорушності права власності гарантований Конституцією України та узгоджується з Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Зазначена стаття визначає підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. У період протягом року, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство, дії щодо будь-якого вилучення (відчуження) боржником своїх майнових активів є підозрілими і можуть становити втручання у право власності кредиторів, і, отже, відчуження майна боржником повинно здійснюватися з огляду на права кредиторів щодо забезпечення їх вимог активами боржника, а неврахування інтересів кредиторів у такому випадку є зловживанням з боку боржника своїми правами щодо розпорядження майном як власника, за умови, що відчуження майна завідомо призводить до зменшення обсягу платоспроможності боржника і завдає шкоди кредиторам.

Боржник, який відчужує майно (за значно заниженою ціною) після виникнення у нього зобов`язань діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, направленим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора.

Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам).

Дії боржника, зокрема але не виключно, щодо безоплатного відчуження майна, відчуження майна за ціною значно нижче ринкової, для цілей не спрямованих на досягнення розумної ділової мети або про прийняття на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, або відмова від власних майнових вимог, якщо вони вчинені у підозрілий період, можуть свідчити про намір ухилення від розрахунків із контрагентами та спрямовані на завдання шкоди кредиторам (п.45.2 постанови Верховного Суду від 21.02.2021 у справі №910/12809/16).

З конструкції частини третьої статті 13 ЦК України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом.

Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи-стягувача за рахунок майна цього власника, може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/7547/17 від 07.12.2018).

Як встановлено та зазначено вище, ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.10.2019 визнано недійсним правочин щодо відчуження боржником транспортного засобу автомобіля CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено: по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

При цьому метою подання цього позову є усунення невизначеності у суб`єктивному праві, належному особі. Судове рішення про задоволення таких вимог має ґрунтуватись на встановленому судом в ході розгляду справи існуючому юридичному факті і не може підміняти собою правовстановлюючих документів.

Зі змісту статті 392 ЦК України вбачається, що суд підтверджує наявне право власності в разі, якщо його хтось заперечує або не визнає це право (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 12.11.2014 у справі № 6-129цс14).

Верховний Суд України в аналізі практики застосування судами ст.16 Цивільного кодексу України також зазначив, що у разі якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності відповідно до ст. 392 ЦК (постанова Верховного Суду України від 07.11.2012 у справі N 6-107цс12).

В аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ Верховний Суд України зазначив, що вимога про визнання права власності може бути поєднана з іншими вимогами (про витребування майна з чужого незаконного володіння, про виключення майна з акта опису та ін.).

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не визнається право власності боржника на зазначений транспортний засіб, що підтверджується наявним в матеріалах справи відзивом вх. 5583 від 03.03.2020 ОСОБА_1 на заяву ліквідатора.

З огляду на те, що правочин (договір купівлі-продажу), на підставі якого зазначений вище автомобіль вибув з володіння боржника, визнаний недійсним в судовому порядку, при цьому, встановлено, що відчуження транспортного засобу відбулось на безоплатній основі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги ліквідатора про визнання права власності на автомобіль CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

Розглянувши вимогу ліквідатора щодо витребування майна автомобіля CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 з володіння ОСОБА_1 на користь боржника, суд зазначає, що основною метою визнання недійсними правочинів за участю боржника в порядку статті 20 Закону про банкрутство є: захист інтересів кредиторів; наповнення ліквідаційної маси; скорочення різниці між розміром ліквідаційної маси і загальним розміром кредиторських вимог.

Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

В силу приписів статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Цивільним кодексом України передбачені як одні зі способів захисту порушених прав віндикація або реституція.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Слід зазначити, що у спорі між особою, яка вважає себе власником спірного майна, та особою, яка вважає себе законним володільцем (користувачем) спірного майна, сторонами спору є особи, які претендують на спірне майно. Тому для правильного вирішення спору суду слід з`ясувати та перевірити передусім правові підстави, відповідно до яких виникло та існує речове право на майно у позивача; факт наявності майна у незаконному володінні відповідача; факт відсутності у відповідача правових підстав для володіння майном; факт добросовісного (недобросовісного) володіння чужим майном.

При цьому незаконним володільцем може бути і добросовісний, і недобросовісний набувач.

Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати.

Набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

Недобросовісний набувач, навпаки, на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка на її відчуження не має права.

Слід зазначити, що від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку. Від добросовісного - лише в передбачених законом випадках, а саме відповідно до статті 388 ЦК України.

У п.п.35.25, 40 постанови Верховного Суду від 20.02.2020 у цій справі зазначено, що в разі коли відчуження майна відбулося іншою особою після правочину, вчиненого боржником у підозрілий період з такою іншою особою ("кредитор" у розумінні статті 20 Закону про банкрутство) і визнаного недійсним з підстав, визначених частиною першою статті 20 Закону про банкрутство, ліквідатор боржника не позбавлений права заявити вимоги про витребування майна в останнього набувача відповідно до статті 388 ЦК України, звернення ліквідатора боржника із заявою в порядку статті 388 ЦК України є ефективним способом захисту порушених прав боржника, відповідає повноваженням ліквідатора боржника та не суперечить меті Закону про банкрутство. Встановлення у статті 20 Закону про банкрутство спеціальних наслідків визнання правочинів недійсними та спростування майнових дій боржника не виключає можливості захисту прав і законних інтересів у способи, передбачені статтею 16 ЦК України та статтею 20 ГК України, та у цьому випадку шляхом застосування приписів статті 388 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Зазначена правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 та від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц.

Одним із випадків, коли майно можна витребувати від добросовісного набувача, є вибуття такого майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК України).

За змістом зазначеної норми майно, яке вибуло з володіння власника на підставі правочину, який в подальшому рішенням суду визнаний недійсним, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Аналогічний правовий висновок наведений у постановах Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №906/1765/18 та від 18.02.2021 у справі №Б-39/187-08.

Слід зазначити, що за умови вибуття майна з володіння власника не з його волі не має значення питання добросовісності, оскільки за таких обставин майно витребовується і від добросовісного набувача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №916/3545/15.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що транспортний засіб CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 вибув з володіння боржника не з його волі, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 18.02.2021 у справі Б-39/187-08 та від 20.02.2020 у цій справі.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три правила: 1) у першому реченні першого абзацу - загальне правило, що фіксує принцип мирного володіння майном; 2) друге речення того ж абзацу охоплює питання позбавлення майна й обумовлює таке позбавлення певними критеріями; 3) другий абзац визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друге та третє правила, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, мають тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного у першому правилі (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), пункти 166-168).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, а останнє - характеризуватися доступністю для заінтересованих осіб, чіткістю, наслідки його застосування мають бути передбачуваними.

Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, то Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів.

Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа - добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах "Рисовський проти України" від 20.10.2011 (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), пункт 68, "Кривенький проти України" від 16.02.2017 (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07), пункт 45).

Європейський суд з прав людини констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо хоча б один із зазначених критеріїв сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном не буде дотриманий. І навпаки - встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.

Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися на підставі закону, під яким розуміється нормативно-правовий акт, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

У справі "Котов проти Росії" (рішення Великої палати ЄСПЛ від 03.04.2012) Високий суд зазначив, що також визнає, що за певних обставин стаття 1 Протоколу Першого може вимагати "прийняття заходів, необхідних для захисту права власності ... навіть у випадку з судовими позовами між фізичними особами чи компаніями". Окрім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Совтрансавто Холдинг" проти України" (пункт 96) викладено аналогічний висновок та акцентовано увагу на те, що це означає для держави обов`язок розробити таку судову процедуру, яка би була забезпечена усіма необхідними процесуальними гарантіями та дозволяла би національним судам ефективно та справедливо розглядати будь-який спір, що виникає між приватними особами.

Повернення майна у власність боржника переслідує легітимну мету, а саме максимальне задоволення вимог кредиторів боржника у процедурі банкрутства.

При цьому не буде порушено балансу інтересів боржника, кредиторів боржника та набувачів майна, оскільки у ОСОБА_1 наявні засоби правового захисту щодо повернення коштів, сплачених на виконання договору купівлі-продажу майна (автомобіля), укладеного між ним та особою, у якої було придбано таке майно.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вимога ліквідатора про витребування з володіння ОСОБА_1 на користь Споживчого товариства "Колос" транспортного засобу CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 правомірна, відповідає вимогам закону та узгоджується з правовими висновками, викладеними у наведених вище постановах Верховного Суду, тому наявні правові підстави для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 60,61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232-235, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання (вх. 10871 від 13.05.2021) ліквідатора про роз`єднання вимог заяви та виділення в окреме провадження вимоги про витребування у ОСОБА_1 автомобіля CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

2. Задовольнити заяву ліквідатора (вх. 2406 від 30.01.2020) з урахуванням уточнень (вх. 4726 від 24.02.2020) в частині вимог про витребування автомобіля CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 та визнання права власності на автомобіль CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 .

3. Визнати за Споживчим Товариством "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) право власності на транспортний засіб CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

4. Витребувати з володіння ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_13 ; р.н. 18.07.1962) на користь Споживчого товариства "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) транспортний засіб CHEVROLET EPICA, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , який передати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Кошовському С.В. (код ЄДРПОУ , м. Харків, пр-т Незалежності, 5).

Дана ухвала є виконавчим документом.

Стягувач : Споживче товариство "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600).

Боржник : ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_13 ; р.н. 18.07.1962).

Строк пред`явлення ухвали до виконання : 14.05.2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та у строки, визначені статтями 254-258 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.05.2021 (17.05.21-18.05.2021 суддя перебував у відрядженні).

Суддя Усатий В.О.