РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2021Справа № 910/3221/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Лаврова В.О. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еталон»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна»

про стягнення 1603980 грн

за участі представників:

від позивача - Люблінська В.М. (уповноважений представник);

від відповідача - не з`явився (уповноважений представник).

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Еталон» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» про стягнення 1603980 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови Договору постачання нафтопродуктів №3110 від 20.07.2020 в частині поставки оплаченого товару, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з ТОВ «Мозир Україна» суму попередньої оплати у розмірі 1527600 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 76380 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №910/3221/21 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еталон» залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

10.03.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 до подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 відкрито провадження у справі №910/3221/21 за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позов до 10.04.2021.

05.04.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, в якому відповідача посилається на запровадження на території України карантинних обмежень запроваджених постановою Кабінету Міністрів України, у зв`язку з чим, просить суд відкласти розгляд справи до офіційного закінчення карантинних обмежень.

Окрім того, відповідач зазначив, що відкладення розгляду справи сприятиме запобіганню поширенню на території України інфекційної хвороби COVID-19, а також створить умови для встановлення фактичних обставин справи та дозволить забезпечити повне, всебічне та об`єктивне дослідження матеріалів справи.

14.05.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано тим, що ТОВ «Мозир Україна» було розірвано договір про надання правової допомоги з поточним адвокатом, у зв`язку з чим, відповідачу необхідний строк за для відбору серед претендентів нового представника та укладення з ним нового договору на представництво інтересів товариства у суді.

Відповідач, протягом усього часу розгляду справи відзиву на позов не подав, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 20.05.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Окрім того, позивач заперечив щодо задоволення клопотання відповідача про відкладення судового засідання.

Відповідач в судове засідання 20.05.2021 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, місце та час проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Враховуючи, що відповідачем під час розгляду справи неодноразово подавались клопотання про відкладання судових засідань, суд вважає, що така поведінка відповідача є зловживанням процесуальними правами яка спрямованою на затягування розгляду даної справи.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України.

Разом з тим, суд зазначає, що станом на 30.03.2021 представником відповідача не подавалось до суду заяв про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що представник відповідача не надав жодних доказів щодо наявності обставин на які він посилається у клопотанні про відкладення підготовчого засідання, як на підставу для задоволення відповідного суд вважає, що така поведінка є зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, оскільки представник відповідача мав змогу взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте, відповідним правом не скористався, у зв`язку з чим, суд залишає без задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та продовжує розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» (відповідач, постачальник) та Фермерським господарством «Агро-Еталон» (позивач, покупець) укладено Договір постачання нафтопродуктів №3110 відповідно до умов якого, постачальник зобов`язується у відповідності з замовленням передавати у власність покупця наступні нафтопродукти, далі по тексту «товар»: бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо.

Відповідно до п. 1.2. договору, покупець зобов`язується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Згідно п. 1.3. договору, кількість, асортимент і ціна товару вказуються в накладних.

Відповідно до п. 3.2. договору, постачання товару, в рамках цього договору, здійснюється в рамках наступних базисів поставки: СРТ - пункт призначення, вказаний покупцем в заявці на відвантаження товару; EXW - резервуар нафтобази зберігання, вказаний постачальником; FCA - станція або пункт відправлення/естакади наливу на території вказаній у відповідному додатку до данного договору. Базис постачання тої чи іншої партії товару, а також дата поставки товару визначається згідно заявки на постачання товару, поданої з боку покупця, в рамках дії цього договору. В тлумаченні базисів постачання товару за цим договором мають силу міжнародні правила тлумачення комерційних термінів «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року, які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору.

Пунктом 3.4. договору, визначено, що на основі наданої покупцем заявки, постачальник до кінця робочого дня, наступного за днем надання заявки, оформляє і направляє покупцю рахунок-фактуру. Рахунок-фактура дійсний до сплати протягом 3 (трьох) банківських днів, після його оформлення.

Згідно з п. 3.6. договору, сторони погодили, що у випадку поставки товару за цим договором на умовах 100% передплати, покупець зобов`язаний прийняти у своє розпорядження товар у строк не пізніше ніж через 3 (три) робочі дні з дати зарахування грошових коштів на банківському рахунку постачальника, а у випадку порушення покупцем цього строку з будь-яких причин, постачальник має право повернути грошові кошти покупцю, отримані за такий товар, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати порушення визначеного строку, якщо інше сторони не обумовлять у відповідній додатковій угоді до цього договору.

Пунктом 3.8. договору, визначено, що окремі зобов`язання постачальника, щодо поставки товару, виконуються третіми особами (вантажовідправником, вантажоперевізником та ін.).

У відповідності до п. 4.2., 4.3. договору, оплата покупцем вартості товару, може здійснюватись на умовах попередньої оплати вартості товару або з відстрочкою оплати вартості поставленого товару протягом трьох банківських днів. Порядок розрахунків по кожній партії Товару вказується в додатковій угоді на отримання Товару. У випадку погодження сторонами попередньої оплати за товар, покупець здійснює 100% передплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно з п. 4.5., 4.6. договору, оплата здійснюється згідно рахунку-фактури постачальника. Зобов`язання покупця щодо оплати товару виникають з моменту здійснення постачальником поставки товару згідно п. 3.5. донного договору, а у випадку, коли сторони домовились про попередню оплату товару - з моменту виставлення постачальником рахунку-фактури.

Пунктом 4.7. договору визначено, що датою сплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п. 4.10. договору, у випадку якщо поставка товару була проведена без дотримання заявлених (згідно даних, відображених в заявці) покупцем даних про обсяг, дату поставки і т.д., однак сторонами були підписані накладні документи на товар (видаткові накладні, товаротранспортні накладні та/або акти приймання-передачі), поставка товару вважається погодженою між сторонами і такою, що відповідає умовам цього договору.

Пунктами 4.11. та 4.12 договору, сторони погодили, що по закінченню кожного місяця проводять звірку взаєморозрахунків за поставлений товар. Акт звірки затверджений належним чином за допомогою факсимільного зв`язку з одночасним відправленням поштою (цінним листом) протягом семи календарних днів з моменту відправки за допомогою факсимільного зв`язку, передається покупцю. Якщо за результатами звірки взаєморозрахунків буде встановлено, що сума, яка надійшла від покупця в порядку передплати за партію товару, яка підлягає отриманню згідно з відповідною заявкою покупця, перевищує вартість поставленого товару, постачальником повертається надмірно сплачену суму грошових коштів протягом трьох робочих днів згідно даного пункту договору та акту звірки взаєморозрахунків між сторонами.

Згідно з п. 6.4. договору, у випадку затримки поставки постачальником товару більше ніж на 6 робочих днів, з дати попередньо узгодженої сторонами договору, постачальник на письмову обґрунтовану вимогу покупця сплачує штраф у розмірі 5 % від вартості товару, поставку якого прострочено.

Відповідно до п. 10.7. договору, всі повідомлення, які направляються сторонами одна одній у відповідності з цим договором, повинні бути здійснені в письмовій формі, скріплені підписом уповноваженої особи і печаткою відповідної сторони, і будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони відіслані рекомендованим листом, доставлені особисто за вказаними адресами сторін або відправлені за допомогою факсимільного зв`язку з одночасним підтвердженням рекомендованим листом протягом семи календарних днів з моменту відправки за допомогою факсимільного зв`язку.

Пунктом 10.1. договору встановлено, що договір набирає чинності з дати його укладання та діє до 31.12.2019 року, а в частині розрахунків до їх повного проведення. Якщо жодна із сторін не заявить про розірвання договору, вважається автоматично пролонгованим на тих самих умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов укладеного між сторонами договору перерахував на поточний рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 1527600 грн, що підтверджується копією долученого до матеріалів справи платіжного доручення №2385 від 20.01.2021, у графі призначення платежу: «за паливо дизельне зг. Рах. №МУ-000000001 від 19.01.2021».

Судом встановлено, що 09.02.2021 позивачем було направлено відповідачу Лист-претензію №3 від 08.02.2021 в якому ТОВ «Пгро-Еталон» повідомило, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, в частині своєчасної поставки оплаченого товару, за них існує невиконане зобов`язання щодо поставки поставки товару (нафтопродуктів), яку позивач просив здійснити у строк впродовж 5 робочих днів з моменту отримання останнім даної вимоги. Окрім того, у зв`язку із порушенням відповідачем строків поставки, позивачем виставлено вимогу про сплату штрафу у розмірі 76380 грн.

Як зазначає позивач, станом на 25.02.2021 відповідачем не було виконано зобов`язання щодо поставки попередньо оплаченого товару, вимогу про сплату штрафу не було задоволено, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 6 ст. 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник, зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексу України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

В силу положень ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Оскільки відповідачем було виставлено вищезазначений рахунок на оплату товару, який було оплачено позивачем у повному обсязі, то у відповідача виник обов`язок поставити товар.

Частиною ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3.1. договору товар поставляється погодженими партіями, у відповідності з заявками покупця на постачання тої чи іншої партії товару. Заявка вважається оформленою покупцем належним чином, якщо в ній зазначено найменування, кількість, ціна товару та якщо вона була надіслана постачальнику письмово (факсом або електронною поштою) або усно в телефонній розмові. У разі вивезення товару транспортними засобами покупця в заявці також зазначається графік подачі транспортних засобів в рамках строку поставки, передбаченому п. 3.6. даного договору. В разі вивезення товару транспортними засобами постачальника у заявці вказується пункт розвантаження транспортного засобу. Належним чином оформлена заявка є підставою для оформлення постачальником рахунку-фактури. Постачання товару підтверджується первинними документами (видатковою накладною), які підписані уповноваженими представниками обох сторін.

Згідно з п. 3.5. договору постачальник забезпечує поставку товару протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання від покупця заявки на поставку товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору, зокрема, п. 4.6. договору, позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача суму попередньо оплати у розмірі 1527600 грн.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем власних зобов`язань за договором в частині поставки оплаченого товару чи повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних ТОВ «Агро-Еталон» вимог та стягнення з відповідача 1527600 грн попередньої оплати за непоставлений товар.

Умовами договору, а саме п. 6.4. сторони погодили, що у випадку затримки поставки постачальником товару більше ніж на 6 робочих днів, з дати попередньо узгодженої сторонами договору, постачальник на письмову обґрунтовану вимогу покупця сплачує штраф у розмірі 5 % від вартості товару, поставку якого прострочено.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем направлялась відповідачу вимога про поставку товару, в якій було зазначено про прострочення відповідачем строку виконання зобов`язання щодо поставки оплаченого товару до якої також було долучена обґрунтована вимога про сплату штрафу за несвоєчасну поставку товару.

Перевіривши наданий позивачем розрахунки штрафу судом встановлено, що вказані нарахування проведені позивачем у відповідності до положень укладеного між сторонами договору та вимог чинного законодавства, а відтак позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що відповідачем не було подано до суду жодних доказів, які спростовують позовні вимоги позивача чи підтверджують сплату відповідачем заборгованість, суд вважає, що докази подані позивачем є більш вірогідними та підтверджують наявність обов`язку відповідача повернути позивачу суму попередньої оплати за непоставлений товар.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» (02094, м. Київ, вул. Віскозна, буд. 3; ідентифікаційний код 41692853) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еталон» (23332, Вінницька обл. Тиврівський район, с. Тростянець, вул. Жовтнева, буд. 60; ідентифікаційний код 34020957) попередню оплату у розмірі 1527600 (один мільйон п`ятсот двадцять сім тисяч шістсот) грн та штраф у розмірі 76380 (сімдесят шість тисяч триста вісімдесят) грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 24059 (двадцять чотири тисячі п`ятдесят дев`ять) грн 70 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 24.05.2021.

Суддя Я.В. Маринченко