ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2021 р. Справа № 922/1493/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольтний Союз-РЗВА", м. Рівне
до Приватного підприємства "Алкорм", м. Харків
про стягнення 133500,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Високовольтний Союз-РЗВА", м. Рівне (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства "Алкорм", м. Харків 133500,00 грн. попередньої оплати (авансу).

Позов обґрунтовано з посиланням на невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору № ПСТ-51/17 від 18.01.2017 щодо поставки попередньо оплаченого позивачем товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.04.2021 відкрито провадження у справі № 922/1493/21; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом трьох днів з дня отримання відповіді на позов.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію вказаної ухвали від 26.04.2021.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію вказаної ухвали від 26.04.2021.

Копію зазначеної ухвали позивач отримав, про що свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення № 010765, згідно з яким направлялась поштова кореспонденція (а. с. 47).

Проте, надіслана на адресу відповідача копія ухвали від 26.04.2021 повернулася на адресу суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 42-45). Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача, про дату, час та місце розгляду справи, а останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд судом справи.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 26.04.2021.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 18.01.2017 між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як постачальником, укладено договір № ПСТ-51/17 (далі за текстом договір; а. с. 5-7), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця продукцію, а саме: прутки бронзові, найменування, асортимент та загальна кількість яких зазначена в специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного договору, надалі продукція, а покупець прийняти і оплатити цю продукцію на умовах, визначених даним договором (п. 1.1).

Згідно з п. п. 2.2, 4.5-4.6 договору поставка продукції здійснюється партіями протягом 14 днів з моменту отримання листа-замовлення на окрему партію продукції. Підтвердженням прийняття листа-замовлення є виставлення рахунку-фактури (в т. ч. за допомогою електронної пошти, факсу).

Оплата продукції здійснюється таким чином:

- 50% вартості партії продукції аванс, перераховується покупцем протягом 5 банківських днів після отримання рахунку-фактури;

- 50% вартості партії продукції перераховується покупцем після виготовлення продукції.

Оплата здійснюється в національній валюті України.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди б/н від 26.12.2018 до договору (а. с. 8) сторони узгодили продовжити термін дії договору № ПСТ-51/17 від 18.01.2017 до 31.12.2019.

Як свідчать матеріали справи, сторони узгодили до поставки відповідачем позивачу в рамках договору певний товар на загальну суму 111000 грн., в зв`язку з чим, відповідач виставив позивачу до сплати рахунок-фактуру № А-1977 від 12.11.2018 (а.с. 9) на вказану суму.

Позивач платіжними дорученнями від 14.11.2018 на суму 55500 грн., від 17.01.2019 на суму 8762 грн., від 24.01.2019 на суму 40000 грн., від 05.02.2019 на суму 6738 грн. сплатив на користь відповідача передоплату в загальній сумі 111000 грн.

Також сторони узгодили до поставки відповідачем позивачу в рамках договору певний товар на загальну суму 222000 грн., в зв`язку з чим, відповідач виставив позивачу до сплати рахунок-фактуру № А-0155 від 05.02.2019 (а. с. 16) на вказану суму.

Позивач платіжним дорученням від 05.02.2019 оплатив вказаний рахунок на суму 67270 грн.

Таким чином, за вказаними рахунками-фактурами позивач сплатив на користь позивача 178270 грн.

Однак, відповідач поставки товару за вказаними рахунками-фактурами на користь позивача не здійснив.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, на підставі виставленого рахунку фактури № А-0164 від 27.03.2019 на суму 44770 грн. відповідачем здійснено поставку товару за видатковою накладною № А-0163 від 27.03.2019 на суму 44770 грн.

Як зазначає позивач, в зв`язку із відсутністю поставок продукції за раніше оплаченими рахунками-фактурами № А-1977 від 12.11.2018 та № А-0155 від 05.02.2019, ним було направлено відповідачу лист щодо зарахування коштів в розмірі 44770,00 грн., перерахованих по рахунку № А-0155 від 05.02.2019, як оплату рахунка № А-0164 від 27.03.2019 по якому поставка продукції відбулась.

Таким чином, станом на дату винесення даного судового рішення відповідач не здійснив поставку попередньо оплаченого позивачем товару за рахунками-фактурами № А-1977 від 12.11.2018 та № А-0155 від 05.02.2019 на загальну суму 133500 грн.

У зв`язку з зазначеними обставинами, позивач звернувся до відповідача з листами № 11-0/135юр від 21.06.2019 та № 11-0/149юр від 11.10.2019 (а. с. 23-26), в яких вимагав повернути сплачені грошові кошти в сумі 133500,00 грн.

Однак, вказані вимоги залишені відповідачем без відповіді та без задоволення.

Обставини щодо стягнення з відповідача сплачених за товар грошових коштів у сумі 133500,00 грн стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів ст. ст. 691, 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК).

За умовами ч. ч. 1 та 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати попередньо оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Факт перерахування позивачем на користь відповідача передоплати за товар в сумі 133500,00 грн підтверджується матеріалами справи. Строк поставки відповідачем попередньо оплаченого товару встановлено умовами договору, та є таким, що настав. Однак, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем умов договору щодо поставки на користь позивача узгодженого, та попередньо оплаченого товару в строк визначений умовами договору. Зазначене надає позивачу право вимагати повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, вимоги позивача про повернення грошових коштів в сумі 133500,00 грн сплачених за цей товар є такими, що відповідають вимогам ст. ст. 693, 708 ЦК України, а тому позовні вимоги про їх стягнення з відповідача підлягають задоволенню.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 2270,00 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Алкорм" (адреса: 61052, м. Харків, вул. Різдвяна, буд. 29-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольтний Союз-РЗВА" (адреса: 33001, м. Рівне, вул. Біла, буд. 16; ):

133500,00 грн. попередньої оплати (авансу);

2270,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак