ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021 справа № 914/763/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Гал-Експоторг, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства Сталь-Буд СВЧ, с. Ваньовичі, Самбірський р-н, Львівська обл.

про стягнення попередньої оплати

ціна позову: 11 000,00грн.

Представники

від позивача: не з"явився;

від відповідача: нез"явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариством з обмеженою відповідальністю Гал-Експоторг, м. Львів до відповідача Приватного підприємства Сталь-Буд СВЧ, с. Ваньовичі, Самбірський р-н, Львівська обл. про стягнення 11 000,00грн. попередньої оплати .

31.03.2021 року ухвалою Господарського суду Львівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та розгляд справи по суті призначено на 29.04.2021 року.

29.04.2021 року представником позивача подано заяву за вх.№10238/21 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00грн.

Протокольною ухвалою суду від 29.04.2021 року відкладено розгляд справи на 20.05.2021 року на 09год. 30хв.

14.05.2021 року на адресу суду від відповідача повернувся конверт із зазначенням причини повернення на довідці «повертається».

У судове засідання 20.05.2021 року позивач явку уповноваженого представника не забезпечив.

У судове засідання 20.05.2021 року відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про місце дату та час судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції за 29.04.2021 року.

Ухвали суду надіслані учасникам справи за адресами, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресами, які вказані позивачем у позовній заяві, відтак позивач та відповідач належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції за 29.04.2021 року, судом додатково надіслано ухвали суду на відомі електронні адреси учасників справи.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Отже, в матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення.

З урахуванням того, що розгляд справи відбувається за правилами спрощеного позовного провадження, позовні матеріали надіслано учасникам справи, в суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, які передбачені статтями 202, 216 ГПК України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція учасників справи.

Аргументи позивача.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гал-Експоторг» та Приватним підприємством «Сталь-Буд «СВЧ» досягнуто домовленостей за якими ПП «Сталь-Буд «СВЧ» взяло на себе зобов`язання поставити товар згідно рахунку № 10-03/2-20 від 10.03.2020 року, а ТзОВ «Гал-Експоторг» оплатити вартість товару згідно виставленого рахунку.

ТзОВ «Гал-Експоторг» свої зобов`язання з попередьої оплати товару виконало та сплатило за товар згідно рахунку 11 000,00грн., що підтверджується банківською випискою про операції за 17.03.2020 року. Про те відповідач ПП «Сталь-Буд «СВЧ» своїх зобов`язань з поставки товару не виконало, відтак позивач просить стягнути з відповідача 11 000,00грн. попередньої оплати за непоставлений товар.

Аргументи відповідача.

Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив, відзиву на позовну заяву не подано.

Обставини справи.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гал-Експоторг» та Приватним підприємством «Сталь-Буд «СВЧ» досягнуто домовленостей за якими ПІІ «Сталь-Буд «СВЧ» взяло на себе зобов`язання поставити товар згідно рахунку № 10-03/2-20 від 10.03.2020 року, а ТзОВ «Гал-Експоторг»- оплатити вартість товару згідно виставленого рахунку.

ПП «Сталь-Буд «СВЧ» надіслало на електронну адресу ТзОВ «Гал-Експоторг» рахунок-фактуру № 10-03/2-20 від 10.03.2020 року на оплату товару, який повинен бути поставлений ПП «Сталь-Буд «СВЧ», а саме: шпали в кількості 20 шт., загальною вартістю 11 000,00 грн. з ПДВ.

17 березня 2020 року згідно зазначеного рахунку ТзОВ «Гал-Експоторг» перерахував ПП «Сталь-Буд «СВЧ» 11 000,00грн. вартості обумовленого між сторонами товару, що підтверджується банківською випискою від 17.03.2020 року, яка знаходиться в матеріалах справи.

З огляду на положення наведених правових норм та дій сторін, між ПП «Сталь-Буд «СВЧ» та ТзОВ «Гал-Експоторг» у спрощений спосіб було укладено договір купівлі- продажу (поставки), згідно якого ТзОВ «Гал-Експоторг» зобов`язався оплатити за товар, а ПП «Сталь-Буд «СВЧ» - поставити товар.

Відповідно до матеріалів справи ТзОВ «Гал-Експоторг» свої зобов`язання з попередньої оплати товару виконало, відповідачем ПП «Сталь-Буд«СВЧ» своїх зобов`язань з його поставки не виконало.

07 грудня 2020 року позивачем - ТзОВ «Гал-Експоторг» направлено вимогу відповідачу ПП «Сталь-Буд«СВЧ» про повернення суми попередньої оплати за непоставлений товар на юридичну адресу: 81461, Львівська обл., Симбірський р-н, село Ваньовичі, вул. Шевченка,2А; та фактичну адресу: 81400, Львівська обл., місто Самбір, вул. І.Франка, 29/7, що підтверджується описами вкладення та накладних з пошти про відправлення.

Відповідач на вимогу не відреагував, своїх зобов`язань з поставки товару за рахунком № 10-03/2-20 від 10.03.2020 року не виконав, відтак не повернув попередньої оплати за непоставлений товар на суму 11 000,00грн.

Норми права та мотиви суду.

Предметом доказування є встановлення факту укладення договору у спрощеному поряду, невиконання обов`язку передачі (поставки) товару, повернення сплаченої суми.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Сторонами договору поставки можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу.

Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір.

Згідно із ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються купівлі-продажу за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно із ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Рахунок-фактура №10-03/2-20 містить умови щодо сторін, ціни, предмету, їх кількості. Рахунок-фактура є пропозицією укласти договір. Оплативши рахунок, покупець приймає пропозицію і договір вважається укладеним.

Відповідач виставив позивачу рахунок № 10-03/2-20 від 10.03.2020 року на загальну суму 11 000,00 грн. Позивач здійснив попередню оплату згідно виставленого рахунку на суму 11 000,00грн. (що підтверджується банківською випискою від 17.03.2020 року, яка знаходиться в матеріалах справи).

Отже позивач частково виконав своє зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 4 ст. 267 Господарського кодексу України у разі якщо сторонами передбачено поставку товарів окремими партіями, строком (періодом) поставки продукції виробничо-технічного призначення є, як правило, квартал, а виробів народного споживання, як правило, - місяць.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором,- у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач належним чином направив відповідачу вимогу про повернення попередньої оплати за непоставлений товар. Докази надіслання (лист з оголошеною цінністю) в матеріалах справи.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).

За приписами ст.538 ЦК, виконання свого обов`язку однією зі сторін, яке відповідно до договору зумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією зі сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав уважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією зі сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Суд констатує, що згідно виставленого рахунку № 10-03/2-20 від 10.03.2020 року сума попередньої оплати встановлена у розмірі 11 000,00грн. Позивачем сплачено, як підтверджується матеріалами справи, 11 000,00грн., що сторонами не заперечується.

Суд доходить висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 11 000,00грн.

Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви ставка судового збору становить 2 270, 00 гривень.

12.01.2021 року ТзОВ «Гал-Експоторг» подало заяву про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ПП «Сталь-Буд «СВЧ» суму заборгованості 11 000,00 грн., за подачу якої позивачем сплачено судовий збір в сумі 227,00 грн., згідно квитанції № 5573-11-005/С від 11.01.2021р., яка додана до матеріалів позовної заяви. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.01.2021р. у справі 914/54/21 позивачу відмовлено у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до відповідача у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до вище наведеної норми сума судового збору за подання позовної заяви становить 2043,00 грн.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2043,00грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 2 270,00грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п. 6.1.3. Договору №01/12/20-2 про надання правової допомоги від 01 грудня 2020 року вартість надання правової допомоги в першій інстанції встановлено в розмірі 5 000,00грн.(фіксована ціна).

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу заявником (позивачем) долучено до матеріалів справи наступні документи: договір про надання правової допомоги від 01/12/20-2 від 1 грудня 2020 року, Акт виконаних робіт від №1 наданої правової допомоги до Договору №01/12/20-2 про надання правової допомоги від 01 грудня 2020 року, платіжне доручення №154 від 16 березня 2021 року за надання правової допомоги згідно договору №01/12/20-2 від 01.12.2020 року на суму 2500,00грн., платіжне доручення №651 від 29 грудня 2020 року за надання правової допомоги згідно договору №01/12/20-2 від 01.12.2020 року на суму 2500,00грн., копія ордеру про надання правової допомоги та докази надіслання заяви з додатками відповідачу. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача 5 000,00грн. понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Від відповідача станом на час розгляду справи заяви про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не поступало.

Відтак, як вбачається з обставин справи, позивачем до стягнення заявлено 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В підтвердження вимог ч.3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України позивач надав Акт виконаних робіт від №1 наданої правової допомоги до Договору №01/12/20-2 про надання правової допомоги від 01 грудня 2020 року, який є необхідним для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат.

Наведений висновок суду обґрунтовується тим, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу є співмірним із складністю справи.

Правова позиція викладена в постанові ВП ВС від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц.

При цьому суд зазначає, що згідно ч.5 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічну правову позицію викладено зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц та у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19.

З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку стягнути з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які вважає документально обґрунтованими та правомірно заявленими.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства Сталь-Буд СВЧ (81461, Львівська обл., Самбірський р-н, с. Ваньовичі, вул. Шевченка, 2А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Гал-Експоторг (79000, м. Львів, вул. Дорошенка, 55/3, ) суми попередньої оплати в розмірі 11 000,00грн., 5000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 270,00 грн. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст складено та підписано 25.05.2021 року.

Суддя С.М. Коссак