ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року справа № 925/1123/20

м. Черкаси

За позовом Золотоніської міської ради

до товариства з обмеженою відповідальністю "Зодчий К"

про стягнення 439281,07 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

від позивача: не явилися;

від відповідача: директора товариства Котенко К.Я., юрисконсульт Шраменко С.В.

Золотоніська міська рада (далі також позивач) звернулася до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Зодчий К" (далі також - відповідач) про стягнення 439281,07 грн. безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення права на неї.

Позивач у позові також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 20.06.2017 відповідач за договором купівлі-продажу від 20.06.2017 №1186 набув право власності на комплекс нежитлової нерухомості, розташований по вул. Обухова, 20 у м. Золотоноша Черкаської обалсті на земельній ділянці площею 1,0983 га з кадастровим номером :03:008:0575, що належить територіальній громаді міста Золотоноша в особі позивача, але право користування цією земельною ділянкою на умовах оренди відповідач не оформив і не сплачував орендну плату за користування нею, внаслідок чого за період з 01.01.2018 по 31.07.2020 безпідставно зберіг у себе за рахунок позивача кошти в сумі 439281,07 грн., які він відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України має повернути позивачу. При цьому представник позивача адвокат Сизько Д.Б. при вирішенні справи за вказаним позосом просить суд врахувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 02.06.2020 у справі №922/2417/19.

Ухвалою від 04.09.2020 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну зяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1123/20, вирішив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив у ній за правилами загального позовного провадження підготовче засідання, яке неодноразово відкладалося.

28 вересня 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив із запереченнями проти позову, в обґрунтування яких відповідач зазначив таке:

- відповідач дійсно придбав у ПрАТ "Черкаси-Авто" за договором купівлі-продажу від 20.06.2017 №1186 комплекс нежитлової нерухомості, розміщений на земельній ділянці по вул. Обухова, 20 у м. Золотоноша Черкаської області, яка на момент купівлі-продажу перебувала у постійному користуванні ПрАТ "Черкаси-Авто" відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ЧР № 25-91, зареєстрованого в Книзі записів державни х актів на право постійного користування землею 07.08.1997за №37;

- позивачем не надано доказів про припинення за ПрАТ "Черкаси-Авто" права постійного користування земельною ділянкою, на якій розміщений придбаний відповідачем комплекс нежитлової нерухомості;

- земельна ділянка під придбаним відповідачем нерухомим майном у період з 2017 року по 2020 рік не була сформована як об`єкт цивільних прав.

Ухвалою від 26.11.2020 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження у справі №925/1123/20 та призначив її до розгляду по суті у судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 29.12.2020 у приміщенні Господарського суду Черкаської області, яке неодноразово відкладалося та переривалося.

Ухвалою від 06.04.2021 Господарський суд Черкаської області призначив судове засідання з розгляду справи №925/1123/20 по суті на 09 год. 00 хв. 29.04.2021 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце призначеного ухвалою від 06.04.2021, проте позивач чи його представник у це судове засідання не явилися.

Натомість представник позивача адвокат Сизько Д.Б. подав до господарського суду письмове клопотання від 28.04.2021 №17/04 про розгляд справи №925/1123/20 за відсутності позивача та його представника.

Неявка позивача (його представника) в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі №925/1123/20 матеріалами.

У судовому засіданні, яке відбулося 29.04.2021 за участю відповідача, господарський суд розглянув справу №925/1123/20 по суті та оголосив вступну і резолютивну частини ухваленого ним у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши відповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши обставини справи, Господарський суд Черкаської області

УСТАНОВИВ:

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.07.2020 №215376300 (а. с. 7) 20 червня 2017 року приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченок Сергій Валерійович на підставі договорів купівлі продажу від 20.06.2017 №1186 та №1183 провів державну реєстрація за відповідачем права власності на комплекс нежитлової нерухомості, розташований по вул. Обухова, буд. 20 у м. Золотоноша Черкаської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, номера записів про право власності 21003654 і 21001246.

На час реєстрації за відповідачем права власності на вказаний комплекс нежитлової нерухомості земельна ділянка площею 1,1009 га, на якій він розташований, перебувала в постійному користуванні ПрАТ "Черкаси-Авто" на підставі виданого Золотоніською міською радою Золотоніській станції технічного обслуговування автомобілів як дочірньому підприємству акціонерного товариства "Черкаси-Авто" Державного акта на право постійного користування землею від 07.08.1997 серія ЧР №25-91, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №37 (а.с. 117-119).

23 червня 2017 року ПрАТ "Черкаси-Авто" подало до виконавчого комітету Золотоніської міської ради заяву від 21.06.2017 №205/03 (а. с. 97) про вилучення у заявника земельної ділянки площею 1,1009 га з кадастровим номером :03:008:0063 по вул. Обухова, 20 у м. Золотошоші Черкаської області у зв`язку з продажем ПрАТ "Черкаси-Авто" товариству з обмеженою відповідальністю "Зодчий К" розташованого на цій земельній ділянці комплексу будівель.

08 серпня 2017 року Золотоніська міська рада прийняла рішення №26-24/VII "Про припинення ПрАТ "Черкаси-Авто" права користування земельною ділянкою по вул. Обухова, 20" (а.с. 73). Цим рішенням Золотоніська міська рада вирішила:

припинити ПрАТ "Черкаси-Авто" право користування земельною ділянкою по вул. Обухова, 20 площею 1,1009 га;

зареєструвати право комунальної власності за територіальною громадою міста Золотоноша на земельну ділянку по вул. Обухова, 20 площею 1,1009 га;

земельну ділянку по вул. Обухова, 20 площею 1,1009 га передати до земель не наданих у власність або постійне користування в межах населеного пункту (землі комерційного та іншого використання);

доручити управлінню Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області внести відповідні зміни до земельно-облікових документів.

Договір оренди заемльної ділянки, на якій розташований належний відповідачу на праві власності комплекс нежитлової нерухомості по вул. Обухова, буд. 20 у м. Золотоноша Черкаської області сторони не укладали.

09 серпня 2017 року позивач і відповідач уклали між собою договір про відшкодування збитків (неодержаного доходу) (далі договір від 09.08.2017, а. с. 9), згідно з п. 1 якого відповідач погодився, що він з 08.08.2017 використовує земельну ділянку по вул. Обухова, 20 з порушенням вимог статтей 125, 126 Земельного кодексу України.

Згідно з п. 7 договору від 09.08.2017 відповідач погодився добровільно, без складання акта про визначення збитків та розгляду питання в суді, сплатити протягом періоду використання ним земельної ділянки без документів, що посвідчують право користування землею збитки в сумі 40773,91 грн.

Відповідно до п. 8 договору від 09.08.2017 щомісячна плата за земельну ділянку площею 1,1009 га за адресою: м. Золотоноша, вул. Обухова, 20 встановлюється в сумі 8154,78 грн., до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з довідкою Золотоніського міського фінансового управління виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 06.06.2019 №144 (а. с. 10) до загального фонду міського бюджету надійшли кошти від товариства з обмеженою відповідальністю "Зодчий К" в сумі 106013,69 грн. по коду платежу 24060300 "Інші надходження". При цьому в 2018 році від відповідача надійшли кошти в сумі 65239,78 грн., а останній платіж в сумі 8155,00 грн. надійшов від відповідача 27.08.218.

Згідно з витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.05.2020 №НВ-020 (а. с. 152) земельна ділянка площею 1,0983 по вул. Обухова, 20 у м. Золотошоші Черкаської області з кадастровим номером :03:008:0575 була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 05.05.2020.

21 травня 2020 року Міськрайонне управлінням у Золотоніському районі та м. Золотоноші Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області видало витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №872 (а.с. 11) згідно з яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,0983 кв.м. по вул. Обухова, 20 у м. Золотошоші Черкаської області з кадастровим номером :03:008:0575 становить 2423289,12 грн.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.01.2021 №241166179 (а. с. 149) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:008:0575 за позивачем станом на день формування вказаної інформаційної довідки за позивачем не було зареєстроване.

На підставі вказаного витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.05.2020 №872 і затверджених рішеннями Золотоніської міської ради від 14.09.2018 №38-2/VІІ, від 14.09.2018 №38-3/VІІ, від 21.06.2019 №46-4/ VІІ (а. с. 12-24) Золотоніське міське фінансове управління виконавчого комітету Золотоніської міської ради зробило розрахунок від 05.08.2020 №177 (а. с. 25) суми втрат міського бюджету внеслідок несплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою площею 1,0983 кв.м. по вул. Обухова, 20 у м. Золотошоші Черкаської області з кадастровим номером :03:008:0575 за період з 01.01.2018 по 31.07.2020 в розмірі 439281,07 грн., що становить різницю між нарахованою за цей період сумою орендної плати за землю в розмірі 504520,85 грн. і фактично сплаченою відповідачем у 2018 році сумою коштів за договором від 09.08.2017 в розмірі 65239,78 грн.

Саме розраховану Золотоніським міським фінансовим управлінням виконавчого комітету Золотоніської міської ради зробило суму втрат міського бюджету внеслідок несплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою площею 1,0983 кв.м. по вул. Обухова, 20 у м. Золотошоші Черкаської області з кадастровим номером :03:008:0575 за період з 01.01.2018 по 31.07.2020 в розмірі 439281,07 грн. позивач і пред`явив у позові до стягнення з відповідача як суму безпідставно збережених ним коштів орендної плати на підставі стстатті 1212 глави 83 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій розміщений належний йому на праві власності об`єкт нерухомого майна.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1212 глави 83 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом положень глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (такий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15).

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Наведену правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2017 у справі № 922/3412/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц.

Згідно з ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Частинами 1, 2. 3, 4, 9 ст. 791 Земельного кодексу України встановлено таке: 1. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. 2. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). 3. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. 4. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. 9. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

З викладених вище обставин убачається, що відповідач набув право власності на комплекс нежитлової нерухомості по вул. Обухова, 20 у м. Золотоноша Черкаської області з 20.06.2017 дня державної реєстрації за відповідачем цього права в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Згідно з ст. 125 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Цивільного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Частинами 2 та 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності

Підпунктами 14.1.72, 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття земельний податок і орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, на якій розміщене належний йому на праві власності об`єкт нерухомого майна, тому він не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.

Аналогічна правова позиція викладене в постанові Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 922/3208/19.

Частина 1 ст. 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Положеннями статтей 116 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

У даному випадку рішення про надання відповідачу в оренду земельної ділянки площею 1,0983 га з кадастровим номером :03:008:0575 позивачем не приймалося, договір оренди цієї земельної ділянки між відповідачем та позивачем не укладався.

Отже, наразі відповідач користується земельною ділянкою з кадастровим номером :03:008:0575 під його нерухомим майном за відсутності у нього належним чином оформленого і зареєстрованого права оренди на цю земельну ділянку.

Саме по собі розташування на земельній ділянці з кадастровим номером :03:008:0575 належного відповідачу на праві власності об`єкта нерухомого майна не свідчить про фактичне користування відповідачем всією земельною ділянкою.

Оскільки у спірних правовідносинах мова йде про стягнення з відповідача безпідставно збереженої ним суми орендної плати, яку він мав би сплачувати за фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:008:0575, то площа фактично використовуваної відповідачем земельної ділянки має визначальне значення для розрахунку такої суми.

Отоже в даному випадку має значення площа земельної ділянки, яку фактично використовує відповідач, і підтвердження її (площі) належними доказами, а не просто факт формування земельної ділянки, яка ще не передана відповідачу в оренду.

На необхідність підтвердження розміру земельної ділянки, якою фактично користується особа, до якої подано позов про стягнення неодержаних доходів у розмірі орендної плати, зокрема, актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки звернула свою увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 та у постанові від 04.12.2019 у справі №917/1739/17, а також Верховний Суд у постанові від 20.12.2019 року у справі №917/266/19.

На необхідності достеменного встановлення розміру земельної ділянки, яку використовує відповідач (чи користується відповідач земельними ділянками лише у межах належних йому об`єктів нерухомого майна або більшою площею, а отже, чи не ґрунтується на припущеннях площа, яку покладено в основу обрахунку заявленої до стягнення суми), наголосив також Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 року у справі № 924/196/19.

Також, у постанові від 20.12.2019 у справі № 917/266/19 Верховний Суд звернув увагу на необхідність підтвердження розміру земельної ділянки, якою фактично користується особа, до якої подано позов органом місцевого самоврядування про стягнення неодержаних доходів у розмірі орендної плати, зокрема, актом обстеження земельної ділянки з доданими до нього фото матеріалами або іншої інформації про площу земельної ділянки.

З матеріалів цієї справи убачається, що стягувану суму коштів Золотоніське міське фінансове управління виконавчого комітету Золотоніської міської ради нарахувло відповідачу на площу земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0575 в розмірі 1,0983 га, проте, доказів фактичного використання відповідачем цієї земельної ділянки саме в такому розмірі її площі матеріали справи не містять. Тобто прокурор не доказав факту користування відповідачем цією земельною ділянкою саме в такому розмірі.

Акта обстеження спірної земельної ділянки, яким би були встановлені та зафіксовані дійсні розміри земельної ділянки, які фактично використовує відповідач, матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, господарський суд не вбачає обґрунтованим та доведеним розмір площі спірної земельної ділянки, на яку нарахувано стягувану суму коштів.

Зі змісту ст. 791 Земельного кодексу України випливає, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї.

Пунктом 9 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 №5245-VI встановлено, що право власності на земельні ділянки державної та комунальної власності, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, реалізується після державної реєстрації права власності на відповідну земельну ділянку.

Передача позивачем відповідачу земельної ділянки комунальної власності в оренду, стягнення позивачем безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності за відсутності укладеного договору оренди землі і зареєстрованого за відповідачем права оренди таких земельних ділянок є формами реалізації позивачем права власності на такі земельні ділянки, що відповідно до вказаних вище норм чинного законодавства передбачає обов`язкову державну реєстрацію за позивачем права власності на сформовану земельну ділянку.

Таким чином, позивач мав надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду з 01.01.2018 по 31.07.2020 земельної ділянки площею 1,0983 га з кадастровим номером :03:008:0575 як об`єкта цивільних прав у розумінні ст. 791 Земельного кодексу України і реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі".

На день прийняття Господарським судом Черкаської області цього рішення позивач не доказав наявності державної реєстрації за ним протягом періоду з 01.01.2018 по 31.07.2020 права власності на земельну ділянку площею 1,0983 га з кадастровим номером :03:008:0575, а відповідно і можливості реалізації ним права власності на ці земельні ділянки у цей період.

Позиції Верховного Суду, викладені у його постанові від 02.06.2020 у справі №922/2417/19, не є ревалентними для даної ситуації, оскільки вони стосуються інших, ніж у даній справі, обставин.

За таких обставин відсутні підстави для стягнення з відповідача 439281,07 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за період з 01.01.2018 по 31.07.2020, тому у задоволенні позову Черкаської міської ради слід відмовити.

За платіжним дорученням від 19.08.2020 №625 виконавчий комітет Золотоніської міської ради за подання Золотоніською міською радою позову, що розглядається у цій справі, сплатив 6589,23 грн. судового збору, який відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із відмовою у позові слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судовий збір за подання позову в сумі 6589,23 грн. покласти на позивача.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 20 травня 2021 року.

Суддя М.В. Дорошенко