РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2021Справа № 910/913/21
Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Аванзардбуд"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ЗЗБК № 1"
простягнення 108 438 грн 71 коп.
Представники:не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванзардбуд" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ЗЗБК № 1" про стягнення 138 438 грн 71 коп. заборгованості за договором підряду від 25.04.2019 № 1183, в тому числі: 123 919 грн 64 коп. основної заборгованості, 8 718 грн 47 коп. пені, 2 180 грн 64 коп. 3 % річних та 3 619 грн 96 коп. інфляційних втрат.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору підряду від 25.04.2019 № 1183 неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання з оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 123 919 грн 64 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 8 718 грн 47 коп. пені, 2 180 грн 64 коп. 3 % річних та 3 619 грн 96 коп. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2021, на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву залишено без руху.

08.02.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на підтвердження усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2021 відкрито провадження у справі № 910/913/21, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

10.03.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

29.03.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив та заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 108 438 грн 71 коп. заборгованості за договором підряду від 25.04.2019 № 1183, в тому числі: 93 919 грн 64 коп. основної заборгованості, 8 718 грн 47 коп. пені, 2 180 грн 64 коп. 3 % річних та 3 619 грн 96 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2021 відкрито провадження у справі № 910/913/21, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, тоді як заява про зменшення розміру позовних вимог була направлена поштою 25.03.2021 (відмітка на конверті).

Відповідно до частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, оскільки підготовче провадження у даній справі відкрито 12.02.2021, а заяву про зменшення розміру позовних вимог подано позивачем 25.03.2021, суд долучає вказану заяву до матеріалів справи, однак залишає її без розгляду, у зв`язку із пропущенням строку на подання вказаної заяви.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аванзардбуд" (підрядник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ЗЗБК № 1" (генпідрядник за договором) укладено договір підряду № 1183 на виконання комплексу оздоблювальних робіт в місцях загального користування та в квартирах (житлового будинку № 2 по об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з нежитловими приміщеннями, соціально-побутовими приміщеннями та паркінгом на пров. Моторний, 11 у Голосіївському району м. Києва» (далі - договір), відповідно до умов якого субпідрядник зобов`язується виконати за завданням генпідрядника роботи, що передбачені п. 1.2. цього договору у встановлені строки, а генпідрядник зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи на умовах та в строки, що обумовлені цим договором.

Відповідно до пункту 1.2. договору субпідрядник виконує комплекс оздоблювальних робіт в місцях загального користування та в квартирах на будівництві житлового будинку № 2 по об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з нежитловими приміщеннями, соціально-побутовими приміщеннями та паркінгом на пров. Моторний, 11 у Голосіївському районі м. Києва».

Згідно з пунктами 2.1., 2.2. договору договірна вартість робіт, вказаних в п.1.2 цього договору визначена у відповідності до діючих норм і правил і встановлюється згідно договірної ціни (додаток № 1 до даного договору).

Тверда договірна ціна може коригуватися тільки за взаємною згодою сторін. У разі підвищення субпідрядником твердої договірної ціни, не передбаченого договором, всі пов`язані з цим витрати несе субпідрядник.

У пункті 3.1. договору зазначено, що терміни початку та завершення робіт встановлюються згідно календарного графіка виконання робіт (додаток № 2 до даного договору). Під завершенням робіт розуміється передача генпідряднику всіх необхідних актів і виконавчої документації, необхідної для отримання акта готовності об`єкта до експлуатації.

Пунктами 4.1. - 4.11. договору встановлено, що субпідрядник, у строк до 25 числа кожного звітного місяця, передає генпідряднику акт і довідку про вартість (форма № КБ-3) виконаних підрядних робіт в паперовій формі. Генпідрядник протягом 5 днів з дня одержання вищеперерахованих документів розглядає, підписує та передає їх субпідряднику або надає мотивовану письмову відмову від їх підписання.

У випадку мотивованої відмови генпідрядника від підписання акту і довідки про вартість (форма № КБ-3) виконаних підрядних робіт субпідрядник зобов`язаний усунути всі зауваження генпідрядника щодо цих документів та надати генпідряднику відкориговані акт і довідку про вартість (форма № КБ-3) виконаних підрядних робіт протягом 1 дня з моменту надання мотивованої відмови генпідрядником.

Генпідрядник щомісячно здійснює платежі за якісно виконані роботи в розмірі не більш як 90 відсотків від загальної вартості за актом і довідкою про вартість (форма № КБ-3) виконаних підрядних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін.

Забезпечення виконання договору (договірне забезпечення) забезпечується утриманням - 10 (десяти) відсотків від вартості фактично виконаних робіт кожного звітного місяця та сплачуються генпідрядником субпідряднику у двомісячний термін після видачі сертифіката територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції та оформлення акту передачі об`єкту експлуатуючій організації.

Кінцеві розрахунки здійснюються у двомісячний термін після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт та видачі сертифіката територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції та передачі об`єкту експлуатуючій організації.

Генпідрядник утримує при кінцевих розрахунках з субпідрядником вартість робіт, в яких з вини субпідрядника допущені недоробки і дефекти, що зафіксовані відповідним актом при прийнятті робіт, або 5 (п`ять) відсотків від загальної вартості виконання робіт субпідрядником для забезпечення усунення субпідрядником будівельних недоліків у встановлений актом строк.

За рахунок суми договірного забезпечення, але не обмежуючись цим, генпідрядник вправі забезпечити відшкодування збитків, понесених ним у зв`язку з неналежним виконанням субпідрядником своїх зобов`язань за цим договором, якщо таке буде доведеним. За рахунок договірного забезпечення генпідрядник може відшкодувати шкоду, нанесену субпідрядником неналежним виконанням своїх зобов`язань будь-яким іншим особам у відповідності із положеннями діючого законодавства України.

Генпідрядник здійснює розрахунки за якісно виконані роботи шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок субпідрядника при умові надходження коштів від замовника на рахунок генпідрядника.

Генпідрядник призупиняє розрахунки з субпідрядником до вирішення спірних питань.

Генпідрядник забезпечує своєчасність перерахування платежів. При їх затримці генпідрядник несе матеріальну відповідальність, що передбачена цим договором.

Субпідрядник перераховує або погашає іншим способом генпідряднику кошти за послуги генпідряду в розмірі 2,5 % від вартості виконаних підрядних робіт без врахування вартості матеріалів поставки генпідрядника.

Відповідно до пункту 8.1. - 8.6. договору після виконання всіх передбачених договором робіт субпідрядник здає роботи генпідряднику.

В процесі здачі-приймання робіт сторони перевіряють їх відповідність умовам договору і проекту.

Здача-приймання здійснюється протягом п`яти робочих днів після одержання генпідрядником листа від субпідрядника про закінчення робіт.

Здача-приймання робіт оформлюється актом і довідкою про вартість (форма № КБ-3) виконаних підрядних робіт, підписання яких визначає момент передачі робіт у власність генпідрядника.

Якщо при здачі-прийманні робіт виявляються суттєві недоробки, які виникли з вини субпідрядника, генпідрядник має право не приймати роботи до їх усунення і затримати оплату неякісно виконаних робіт.

При відмові субпідрядника усунути недоробки, що виявлені при здачі-прийманні робіт, генпідрядник має право залучати для цієї роботи іншого виконавця з відшкодуванням його витрат за рахунок субпідрядника.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов`язань (пункт 12.2. договору).

Відповідно до календарного графіка виконання робіт (додаток № 2 до договору) виконання комплексу оздоблювальних робіт в місцях загального користування та в квартирах на будівництві житлового будинку № 2 по об`єкту: «Будівництво житлово-офісного комплексу з нежитловими приміщеннями, соціально-побутовими приміщеннями та паркінгом на пров. Моторний, 11 у Голосіївському району м. Києва» з квітня 2019 року по серпень 2019 року.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до частини1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.

У відповідності до частини1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного сторонами договору підряду від 25.04.2019 № 1183 позивачем було виконано роботи, що підтверджується підписаними між сторонами та скріпленими відтисками печаток сторін довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати та актами приймання виконаних будівельних робіт:

від 31.05.2019 за травень 2019 року на суму 887 244 грн 65 коп.

від 27.06.2019 за червень 2019 року на суму 506 623 грн 08 коп.

від 30.06.2019 за червень 2019 року на суму 902 753 грн 18 коп.

від 31.07.2019 за липень 2019 року на суму 433 175 грн 02 коп.

від 30.08.2019 за серпень 2019 року на суму 956 698 грн 10 коп.

від 30.09.2019 за вересень 2019 року на суму 549 055 грн 37 коп.

від 31.10.2019 за жовтень 2019 року на суму 793 626 грн 07 коп.

від 25.11.2019 за листопад 2019 року на суму 324 156 грн 92 коп.

від 28.12.2019 за грудень 2019 року на суму 173 829 грн 84 коп.

Всього на загальну суму 5 527 162 грн 23 коп.

Відповідач частково оплати виконанні позивачем роботи на загальну суму, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями:

Від 30.05.2019 № 2087 на суму 200 000 грн 00 коп.

Від 13.06.2019 № 2377 на суму 200 000 грн 00 коп.

від 19.06.2019 № 2417 на суму 200 000 грн 00 коп.

від 21.06.2019 № 2469 на суму 265 063 грн 53 коп.

від 27.06.2019 № 2548 на суму 150 000 грн 00 коп.

від 04.07.2019 № 2659 на суму 150 000 грн 00 коп.

від 12.07.2019 № 2775 на суму 200 000 грн 00 коп.

від 16.07.2019 № 2801 на суму 150 000 грн 00 коп.

від 18.07.2019 № 2859 на суму 250 000 грн 00 коп.

від 29.07.2019 № 2976 на суму 100 000 грн 00 коп.

від 01.08.2019 № 3014 на суму 200 000 грн 00 коп.

від 22.08.2019 № 3252 на суму 100 000 грн 00 коп.

від 23.08.2019 № 3267 на суму 100 000 грн 00 коп.

від 29.08.2019 № 3295 на суму 100 000 грн 00 коп.

від 03.09.2019 № 3340 на суму 100 000 грн 00 коп.

від 04.09.2019 № 3373 на суму 100 000 грн 00 коп.

від 12.08.2019 № 22369 на суму 50 000 грн 00 коп.

від 23.09.2019 № 3655 на суму 100 000 грн 00 коп.

від 09.10.2019 № 3915 на суму 50 000 грн 00 коп.

від 11.10.2019 № 3975 на суму 400 000 грн 00 коп.

від 24.10.2019 № 1250 на суму 150 000 грн 00 коп.

від 29.10.2019 № 4151 на суму 300 000 грн 00 коп.

від 08.11.2019 № 4293 на суму 200 000 грн 00 коп.

від 08.11.2019 № 1255 на суму 100 000 грн 00 коп.

від 13.11.2019 № 1263 на суму 300 000 грн 00 коп.

від 22.11.2019 № 1274 на суму 300 000 грн 00 коп.

від 02.12.2019 № 4496 на суму 250 000 грн 00 коп.

від 10.12.2019 № 4607 на суму 50 000 грн 00 коп.

від 13.12.2019 № 1314 на суму 100 000 грн 00 коп.

від 24.12.2019 № 4749 на суму 100 000 грн 00 коп.

від 24.12.2019 № 4733 на суму 50 000 грн 00 коп.

від 13.01.2020 № 4932 на суму 100 000 грн 00 коп.

від 30.01.2020 № 5190 на суму 100 000 грн 00 коп.

від 12.02.2021 № 8656 на суму 30 000 грн 00 коп.

Всього на загальну суму 5 295 063 грн 53 коп.

Разом з тим, як зазначено позивачем у заяві про зменшення розміру позовних вимог та підтримано відповідачем у відзиві, позивачем сплачено 5 433 424 грн 59 коп., шо підтверджується платіжним дорученням від 12.02.2021 № 8656.

При цьому, 30 000 грн 00 коп. сплачено відповідачем 12.02.2021, тобто в день відкриття провадження у даній справі.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За таких обставин, розглянувши надані сторонами докази часткової сплати заборгованості в день відкриття провадження у справі, однак після подання до суду позовної заяви (20.01.2021), дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 30 000 грн 00 коп.

Листом від 29.10.2020 № 29/10-2 позивач звернувся до відповідача із претензією щодо сплати заборгованості за договором підряду в розмірі 123 919 грн 64 коп.

У відповідь на претензію позивача від 29.10.2020 № 29/10-2, відповідач листом від 27.11.2020 № 335 повідомив, що товариством будуть вжиті необхідні заходи для забезпечення можливості в добровільному порядку сплатити грошові кошти частинами, починаючи з грудня 2020 року в сумі по 20 652,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що позивачем не надано доказів в підтвердження настання обставин, зазначених у пунктах 4.4., 4.5. договору, з настанням яких у відповідача виникає обов`язок зі сплати 10 % від вартості фактично виконаних робіт, а саме - оформлення акту передачі об`єкту експлуатуючій організації. За твердженнями відповідача, обов`язок зі сплати 10 % вартості фактично виконаних робіт не настав, оскільки вказані кошти підлягають сплати протягом двох місяців з моменту введення будинку в експлуатацію та передання його експлуатуючій організації.

Умовами пунктів 4.4., 4.5. договору передбачено, що забезпечення виконання договору (договірне забезпечення) забезпечується утриманням - 10 (десяти) відсотків від вартості фактично виконаних робіт кожного звітного місяця та сплачуються генпідрядником субпідряднику у двомісячний термін після видачі сертифіката територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції та оформлення акту передачі об`єкту експлуатуючій організації.

Кінцеві розрахунки здійснюються у двомісячний термін після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт та видачі сертифіката територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції та передачі об`єкту експлуатуючій організації.

Відповідно до інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції у серпні 2019 року ДАБІ видно сертифікат № ІУ 57. Строк ведення в експлуатацію - 27.08.2019.

З приводу оформлення акту передачі об`єкту експлуатуючій організації суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 5 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Частиною 9 зазначеної статті унормовано, що зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Підключення закінченого будівництвом об`єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

У частині 10 та 12 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Замовник зобов`язаний передати закінчений будівництвом та підключений до інженерних мереж житловий будинок, що споруджувався із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, об`єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації протягом ста двадцяти календарних днів з дня його прийняття в експлуатацію.

Таким чином, позивач як субпідрядник за договором не зобов`язаний одержувати документи про введення будинку в експлуатацію та передачу його експлуатуючий організації, оскільки такий обов`язок покладено на замовника.

За таких підстав, одержавши сертифікат ДАБІ від 27.08.2019 № ІУ 57 у відповідача виник обов`язок, передбачений пунктами 4.4., 4.5. договору в частині оплати 10 (десяти) відсотків від вартості фактично виконаних робіт субпідряднику у двомісячний термін після видачі сертифіката.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем за виконанні роботи у розмірі 93 919 грн 64 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати виконаних робіт на суму 93 919 грн 64 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати виконаних робіт за договором підряду від 25.04.2019 № 1183, вимоги позивача про стягнення з відповідача 93 919 грн 64 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 8 718 грн 47 коп. пені, 2 180 грн 64 коп. 3 % річних та 3 619 грн 96 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом перевірено розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат та встановлено їх правильність та відповідність умовам договору та вимогам чинного законодавства.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 Господарського кодексу України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Пунктом 10.13. договору встановлено, що за невиконання чи неналежне виконання генпідрядником п. 4.3. він сплачує субпідряднику пеню у розмірі облікової ставки НБУ від простроченої суми платежу за кожний день прострочення.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені) відповідно до умов пункту 10.13. договору.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд встановив, що доданий до позовної заяви арифметичний розрахунок пені є не вірним (з 18.06.2020 по 18.01.2021), оскільки в порушення норм статті 232 Господарського кодексу України період нарахування пені виходить за межі шестимісячного строку.

Так, відповідно до пункту 4.4. оплата 10 (десяти) відсотків від вартості фактично виконаних робіт субпідряднику мала відбутися у двомісячний термін після видачі сертифіката. Сертифікат ДАБІ видано 27.08.2019, отже прострочення виконання зобов`язання почалося 27.10.2019. За таких обставин, вірним періодом нарахування пені є: з 27.10.2019 по 26.04.2020.

Таким чином, оскільки нарахування штрафних санкцій (у даному випадку пені) за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, сума пені, нарахована позивачем за період з 18.06.2020 по 18.01.2021, виходить за межі шестимісячного строку, а тому визнається судом не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу, що не має права виходити за межі заявленого позивачем періоду нарахування.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання зобов`язання за договором підряду від 25.04.2019 № 1183, вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 180 грн 64 коп. 3 % річних та 3 619 грн 96 коп. інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача, який не вчинив заходів до поновлення порушених прав і законних інтересів позивача (утримався від задоволення її заснованих на законодавстві вимог) та зобов`язання щодо сплати суми основної заборгованості частково на суму 30 000 грн 00 коп. виконано після подання позовної заяви (20.01.2021), судовий збір у розмірі 2 087 грн 49 коп. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі № 910/913/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванзардбуд" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ЗЗБК № 1" в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 30 000 грн 00 коп. закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ЗЗБК № 1" (вул. Будіндустрії, 5, м. Київ, 01013, ідентифікаційний код 38979107) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванзардбуд" (вул. Симиренка, 36, корпус А, м. Київ, 03134, ідентифікаційний код 40158147) заборгованість у розмірі 93 919 (дев`яносто три тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 64 коп. основної заборгованості, 2 180 (дві тисячі сто вісімдесят) грн 64 коп. 3 % річних, 3 619 (три тисячі шістсот дев`ятнадцять) грн 96 коп. інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 087 (дві тисячі вісімдесят сім) грн 49 коп.

4. У задоволенні заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 8 718 грн 47 коп. пені відмовити повністю.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено 24.05.2021, у зв`язку із перебуванням судді Плотницької Н.Б. з 22.03.2021 по 23.04.2021 на лікарняному, а з 26.04.2021 по 21.05.2021 - у відпустці.

Суддя Н.Б.Плотницька