ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1052/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАВІТЕХ" (81114, Львівська область, Пустомитівський район, с. Скнилів, вул. Окружна, 25 ідентифікаційний код 39811454)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙТРАНСАВТО" (61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, 9/3, кв. 4, ідентифікаційний код 32563469)
про стягнення 158 542,14 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НАВІТЕХ" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙТРАНСАВТО", в якій просить стягнути з відповідача: 126 750,00 грн основної заборгованості; інфляційні втрати в розмірі 11634,85 грн; три проценти річних від простроченої суми в розмірі 7 499,42 грн; пеню в розмірі 12 657,87 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобов`язань згідно договору оренди спецтехніки № 321-19 від 30.08.2019, що укладений між позивачем та відповідачем, зокрема щодо своєчасної та повної оплати орендної плати за користування спецтехнікою: екскаватором JCB 220.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1052/21. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Роз`яснено відповідачу, що згідно статті 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Також, попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений строк, справа згідно з ч.9 ст.165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 31.03.2021 була надіслана відповідачу на адресу: 61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, 9/3, кв. 4, яка зазначена позивачем у позовній заяві та відомості про місцезнаходження відповідача за цією ж адресою містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте повернута до суду 28.04.2021 з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Також, суд констатує, що процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про відкриття провадження у справі від 31.03.2021) надсилалися всім учасникам судового процесу.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

30.08.2019 між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди спецтехніки №321-19 (далі за текстом - Договір оренди).

Згідно з п.1.1. договору оренди, позивач надає, а відповідач приймає в строкове оплатне користування, спецтехніку (далі - обладнання), яка є об`єктом власності позивача чи перебуває у його користуванні на правах оренди. Відповідач використовує отримане за цим договором обладнання у власній господарській діяльності, дотримуючись вимог законодавства України та положень договору.

Найменування обладнання, яке передається відповідачу за цим договором, його комплектність, технічні характеристики (інші особливості в разі необхідності) зазначаються в Акті прийому передачі спецтехніки.

Акт прийому передачі підписується сторонами цього договору та є документом, який свідчить про факт і дату передання обладнання Орендарю, ціну оренди (орендну плату), інші умови, які Орендодавець вважає необхідним для забезпечення своїх майнових прав при використанні орендованого за цим договором обладнання. (П. 1.2. договору оренди).

Згідно з п.3.2. договору оренди, при передачі відповідачу обладнання за цим договором сторони підписують акт прийому - передачі, який містить наступні необхідні умови: дата підписання акту, яка засвідчує дату передачі конкретної одиниці (-ць) обладнання Відповідачу та дату початку нарахування орендної плати; назву та опис обладнання, орендну плату; строк оренди обладнання, окрім випадків, коли обладнання передається на невизначений строк, інші умови, які сторони вважають необхідним при підписанні акту.

Підписання належним представником відповідача акту прийому - передачі обладнання засвідчує: факт передачі позивачем технічно справного обладнання, а також факт проведення інструктажу з використання обладнання в роботі та правил безпеки при його застосуванні. (П. 3.7. договору оренди).

Відповідно до п.6.1. договору оренди, відповідач сплачує орендну плату на розрахунковий рахунок позивача, починаючи з дати підписання акту прийому - передачі обладнання в оренду згідно п.3.2. договору і закінчуючи датою підписання акту повернення (прийому - передачі) обладнання позивачу. Орендна плата вноситься відповідачем протягом 5 (п`яти) днів з моменту підписання належними представниками Сторін Акту наданих послуг.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, та надав відповідачу в оренду екскаватор JCB 220, про що свідчать акт прийому-передачі № 1 до Договору оренди спецтехніки №321-19 від 30.08.2019, а також акти приймання - передачі, що містяться у матеріалах справи, зокрема: № 9700 від 18.09.2019 року на суму 63000,00 грн; № 10263 від 01.10.2019 року на суму 117000,00 грн; № 11001 від 18.10.2019 року на суму 87300,00 грн; № 11848 від 05.11.2019 року на суму 88650,00 грн; № 12617 від 20.11.2019 року на суму 52200,00 грн; № 13072 від 03.12.2019 року на суму 80100,00 грн; № 13625 від 17.12.2019 року на суму 61650,00 грн; № 1235 від 04.02.2020 року на суму 31500,00 грн; №2571 від 04.03.2020 року на суму 90000,00 грн. Всього за вказаними актами надання послуг підлягає сплаті орендна плата в сумі 671 400,00 грн.

Відповідач в свою чергу, орендну плату вносив несвоєчасно та не в повному розмірі, зокрема сплатив орендну плату у розмірі 544650,00 грн, про що свідчать платіжні доручення, що містяться у матеріалах справи, зокрема: № 875 від 04.10.2019 на суму 63000,00 грн; № 872 від 04.10.2019 на суму 117 000,00 грн; № 930 від 21.10.2019 на суму 87 300,00 грн; № 1068 від 26.11.2019 на суму 52 200,00 грн; № 1077 від 28.11.2019 на суму 88 650,00 грн; № 1645 від 22.06.2020 на суму 31 500,00 грн; № 1785 від 07.08.2020 на суму 20 000,00 грн; № 48 від 21.10.2020 на суму 30 000,00 грн; № 78 від 28.10.2020 на суму 30 000,00 грн, №138 від 30.10.2020 на суму 25 000,00 грн.

Отже, позивач зазначає про наявність у відповідача заборгованості по оплаті орендної плати у розмірі 126 750,00 грн.

Позивач в порядку досудового врегулювання спору звертався до відповідача із претензією за вих.№ 04/11-2 від 04.11.2020, в якій просив протягом 7 днів з дати отримання даної претензії погасити заборгованість у розмірі 151 750,00 грн. Докази поштового направлення зазначеної претензії містяться у матеріалах справи.

За відстеженням поштового пересилання № 217 з офіційного веб-сайту Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" вбачається, що поштове відправлення (претензія № 04/11-2 від 04.11.2020), не вручено та повернуто за зворотною адресою 25.11.2020 з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

За відстеженням поштового пересилання № 225 з офіційного веб-сайту Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" вбачається, що поштове відправлення (претензія № 04/11-2 від 04.11.2020), не вручено та повернуто за зворотною адресою 25.11.2020 з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Отже, позивач зазначає, що у відповідача обліковується заборгованість з оплати орендної плати у розмірі 126 750,00 грн, що свідчить про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Також, у зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань по оплаті орендної плати позивачем нараховано: інфляційні втрати в розмірі 11634,85 грн, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 7 499,42 грн станом на 10.03.2021 та пеню в розмірі 12 657,87 грн за період з 24.09.2019 по 24.03.2020.

Відповідач правом на висловлення своєї правової позиції у справі не скористався та відзиву на позовну заяву не надав.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов`язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з вимогами частин 1, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що позивачем свої зобов`язання за договором оренди виконані, про що свідчать акт прийому-передачі № 1 та акти наданих послуг, що надані до матеріалів справи, та які містять підписи обох сторін та скріплені печатками товариств.

В той час, як відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості в сумі 126750,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги порушення відповідачем умов договору № 321-19 від 30.08.2019 в частині сплати орендної плати своєчасно та в повному обсязі, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання свого зобов`язання за вказаним договором щодо оплати орендної плати за користування екскаватором JCB 220 у розмірі 126750,00 грн, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського кодексу України особливості регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання визначаються цим Кодексом (Господарським).

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Так, з огляду на те, що відповідач свої зобов`язання в частині оплати орендної плати за користування спецтехнікою екскаватором JCB 20 не виконав у встановлений договором строк, то відповідно відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, що в свою чергу тягне за собою відповідні правові наслідки.

При цьому, невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несвоєчасна оплата відповідачем орендної плати позивачу) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.

В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.9.1.1. договору оренди за кожен день прострочення орендної плати згідно строків оплати, визначених цим Договором, орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої грошової суми.

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців, якщо інше не встановлено законом або договором.

Сторонами у договорі період нарахування пені не збільшено, отже й нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У п. 1.12. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 р. за № 14 господарським судам роз`яснено, що господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

За таких обставин, перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем пені за допомогою системи "Законодавство", не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, судом встановлено, що нарахування проведено арифметично вірно, а отже позовні вимоги щодо нарахованої позивачем пені в сумі 12 657,87 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача: інфляційні втрати в розмірі 11634,85 грн та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 7 499,42 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань".).

Перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що розрахунок позивача є арифметично вірним, а тому позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 11634,85 грн та 3% річних від простроченої суми в розмірі 7 499,42 грн є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, відповідають вимогам діючого законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, а отже судові витрати по сплаті судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2378,13 грн. слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 611, 612, 623-629, 759, 762 Цивільного кодексу України; ст.ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙТРАНСАВТО" (61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, 9/3, кв. 4, ідентифікаційний код 32563469) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НАВІТЕХ" (81114, Львівська область, Пустомитівський район, с. Скнилів, вул. Окружна, 25 ідентифікаційний код 39811454) 126 750,00 грн основної заборгованості; інфляційні втрати в розмірі 11634,85 грн; три проценти річних від простроченої суми в розмірі 7 499,42 грн та пеню в розмірі 12 657,87 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 2378,13 грн. покласти на відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙТРАНСАВТО" (61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, 9/3, кв. 4, ідентифікаційний код 32563469).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙТРАНСАВТО" (61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, 9/3, кв. 4, ідентифікаційний код 32563469) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НАВІТЕХ" (81114, Львівська область, Пустомитівський район, с. Скнилів, вул. Окружна, 25 ідентифікаційний код 39811454) судовий збір у розмірі 2378,13 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "НАВІТЕХ" (81114, Львівська область, Пустомитівський район, с. Скнилів, вул. Окружна, 25 ідентифікаційний код 39811454).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙТРАНСАВТО" (61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, 9/3, кв. 4, ідентифікаційний код 32563469).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "24" травня 2021 р.

Суддя І.О. Чистякова