ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.05.2021 Справа № 914/671/20

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», м. Київ, про грошові вимоги до боржника ОСОБА_1 , м. Львів, в сумі 4287753,45 грн.

у справі за заявою: ОСОБА_1 , м. Львів

про: відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Суддя В.М. Артимович,

секретар судового засідання О.П. Іванило

За участю представників:

від боржника: Телішевський І.Д. - представник;

керуючий реструктуризацією: не з`явився;

від заявника (ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»): Подановський Т.Р. - представник.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Ухвалою суду від 10.04.2020 р. прийнято до розгляду заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 27.05.2020 р. відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Ващишину О.В.

22.07.2020 від ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява з кредиторськими вимогами до боржника в сумі 4287753,45 грн.

Ухвалою суду від 27.07.2020 заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» прийнято до розгляду.

03.08.2021 представником боржника подано на розгляд суду заперечення на заяву кредитора про вимогу до боржника, в яких просить відмовити кредитору ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у включенні його грошових вимог до реєстру вимог кредиторів боржника. У своїх запереченнях на заяву ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» з грошовими вимогами, представник боржника просить відмовити кредитору у їх визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів боржника, зважаючи на наступне. Вимога кредитора не може бути більшою за суму боргу (тіло кредиту та відсотки), визначеного рішеннями Франківського районного суду м. Львова. Доводи кредитора, що згідно висновку про вартість майна від 26.05.2020, складеного ТзОВ «Ай Ен Джі Груп», вартість квартири, що перебуває в іпотеці становить 1700000,00 грн, а тому вважає себе конкурсним кредитором в частині грошової вимоги в сумі 2583549,45 грн., не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на законі. ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» є забезпеченим кредитором щодо всієї суми боргу, визначеної вищевказаними судовими рішеннями та відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства не зобов`язаний подавати до суду заяву з вимогами до боржника, а подана заява як конкурсного кредитора є безпідставною.

16.09.2020 керуюча реструктуризацією арбітражна керуюча Ващишина О.В. подала повідомлення про наслідки розгляду заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» з вимогами до боржника б/н від 21.07.2020, в якому просить суд відмовити у визнанні грошових вимог. У повідомленні про результати розгляду заяви з грошовими вимогами до боржника керуюча реструктуризацією зазначила, що на виконання ухвали суду нею складено реєстр вимог кредиторів боржника ОСОБА_1 станом на 25.06.2020, до якого внесено відомості про заставного кредитора ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» без врахування пені на суму 96260,57 доларів США (еквівалентно курсу НБУ станом на 27.05.2,49 грн.) (тіло кредиту та проценти) та 6873,00 (судові витрати). Також арбітражна керуюча ОСОБА_2 зазначила, що банк, звернувшись з позовом до Франківського районного суду м. Львова, реалізував своє право на дострокове повернення грошових коштів за кредитними договорами, чим в односторонньому порядку змінив строк виконання основного зобов`язання. Посилаючись також на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, зазначає, що вимога кредитора не може бути більшою за суму боргу (тіло кредиту та відсотки), визначені в рішеннях Франківського районного суду м. Львова. Доводи кредитора, що згідно висновку про вартість майна від 26.05.2020, складеного ТзОВ «Ай Ен Джі Груп», вартість квартири, що перебуває в іпотеці становить 1700000,00 грн, а тому вважає себе конкурсним кредитором в частині грошової вимоги в сумі 2583549,45 грн., на думку керуючої реструктуризацією, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на законі. В обґрунтування своєї правової позиції, у відповідності до абз. 3 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень, ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, керуюча реструктуризацією також зазначає, що саме суд повинен призначити проведення оцінки іпотечного майна оцінювачем, якого визначає кредитор. Визначення вартості іпотечної квартири саме на замовлення кредитора призвело до складення висновку про її вартість, яке явно перевищує ринкову вартість, а тому висновок про вартість майна від 26.05.2020, складений ТзОВ «Ай Ен Джі Груп», не може бути прийнятий до уваги ні при визначенні розміру заборгованості, ні для цілей складення плану реструктуризації. Відтак, за результатами розгляду заяви ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» з вимогами до боржника керуюча реструктуризацією просить відмовити у визнанні вказаних вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів боржника.

07.10.2020 представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» долучено до матеріалів справи на підтвердження своїх вимог щодо вартості предмета іпотеки, звіт про оцінку майна боржника, виконаний 26.05.2020 суб`єктом оціночної діяльності ТзОВ «Ай Ен Джі Груп».

24.11.2020 представником боржника подано клопотання, в якому зазначає, що висновок про вартість квартири АДРЕСА_2 від 26.05.2020, складений суб`єктом оціночної діяльності ТзОВ «Ай Ен Джі Груп», не може бути використаний для складення плану реструктуризації. Представник боржника у даному клопотанні стверджує, що згідно із абз. 3 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ (в редакції станом на момент подання клопотання) призначення проведення оцінки квартири належить до компетенції суду, а забезпечений кредитор лише повинен вказати оцінювача, а не замовляти в нього оцінку. Також вказує, що дана оцінка проведена з порушенням вимог Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, Національного стандарту № 2 Оцінка нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 28.10.2004. Зокрема зазначає, що оцінювач фактично не ідентифікував квартиру № 30 по вул. Лазаренка, 38 у м. Львові, він її не оглядав. Також, на переконання представника боржника, оцінювач не встановив, що дана квартира знаходиться у будівлі, яка проектувалася, збудована і використовується не як житловий будинок, а як гуртожиток, тому такі квартири на ринку оцінюються і продаються за ціною, приблизно вдвічі меншою, ніж квартири такої ж площі в житлових будинках.

21.01.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» долучено до матеріалів справи оригінал рецензії ТзОВ «Юніас Естейт груп», що має сертифікат № 777/20 суб`єкта оціночної діяльності від 04.09.2020, виданий Фондом державного майна України (рецензент Войтюк П.В.) на звіт ТзОВ «Ай Ен Джі Груп» (оцінювач Курочкін С.Л.) про незалежну грошову оцінку об`єкта нерухомості, що складається з житлового приміщення (4-х кімнатної квартири) площею 97,6 кв.м. Об`єкт оцінки знаходиться у власності ОСОБА_1 . У даній рецензії зазначено, що звіт, що рецензувався, повною мірою відповідає вимогам Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, Національного стандарту № 2 Оцінка нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 28.10.2004 та іншим нормативно-правовим актам; звіт кваліфікується, як такий, що у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Ухвалою суду від 10.02.2021 відкладено попереднє засідання суду на 24.02.2021; у відповідності до абз. 3 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Інвестохіллс Веста надати суду звіт про оцінку майна Гукасова А.І. ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності відповідно до договору, зокрема, з належними доказами проведення ідентифікації майна шляхом проведення його безпосереднього огляду, та відповідає вимогам Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, Національного стандарту № 2 Оцінка нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 28.10.2004.

24.02.2021 від керуючої реструктуризацією на електронну адресу суду надійшло клопотання розглядати справу без її участі за наявними матеріалами справи.

24.02.2021 на електронну адресу суду від представника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» надійшли пояснення на виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 10.02.2021. У даних поясненнях ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» повідомляє про неможливість виконання вимог згаданої ухвали суду. Зазначає, що законодавець не відносить суб`єкт оціночної діяльності до складу учасників у справі про неплатоспроможність, а з тексту ухвали суду від 10.02.2021 у даній справі не вбачається наявності сумнівів суду у добросовісному здійсненні ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» своїх процесуальних прав або виконання обов`язків. Разом з тим повідомляє суд, що у бюджеті ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» не передбачено додаткових витрат, у зв`язку з чим кредитор не має фінансової можливості виконати вимоги ухвали суду щодо повторної оцінки заставного майна.

Ухвалою суду від 26.02.2021 відкладено попереднє засідання суду, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Інвестохіллс Веста надати суду звіт про оцінку заставного майна (квартири № 30 по вул. Лазаренка, 38 у м. Львові) з належними доказами проведення ідентифікації майна шляхом проведення його безпосереднього огляду (як про це зазначено у самому звіті про оцінку майна оцінювача Курочкіна С.Л. суб`єкта оціночної діяльності ТзОВ Ай Ен Джі Груп) та докази забезпечення доступу суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягало оцінці на законних підставах; зобов`язано боржника надати письмові пояснення з належним нормативно-правовим обґрунтуванням щодо своїх тверджень про те, що наданий заявником звіт про оцінку майна оцінювача Курочкіна С.Л. суб`єкта оціночної діяльності ТзОВ Ай Ен Джі Груп не відповідає вимогам Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003, Національного стандарту № 2 Оцінка нерухомого майна, затвердженого постановою КМУ № 1442 від 28.10.2004 та докази того, що оцінювачем не оглянуто об`єкт оцінки безпосередньо, не використано результати обстеження об`єкта.

05.03.2021 представником боржника подано пояснення на виконання ухвали суду від 26.02.2021, в яких зазначає про невідповідність звіту про оцінку майна вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, Національного стандарту № 2 Оцінка нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 28.10.2004.

17.03.2021 представником боржника подано додаткові пояснення, у яких вказує, що поданий Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Інвестохіллс Веста звіт про оцінку заставного майна не може бути використаний для плану реструктуризації боргів Гукасова А.І., оскільки у п. 1.1. такого звіту зазначено, що замовник може використовувати звіт винятково для укладення цивільно-правових угод та з метою оподаткування. Також зазначає, що у п. 1.3. вказаного звіту оцінювач покликається на Закон України «Про власність», який втратив чинність.

23.03.2021 на електронну адресу суду від представника ТзОВ Інвестохіллс Веста надійшли пояснення на виконання ухвал Господарського суду Львівської області у даній справі від 10.02.2021 та від 26.02.2021. У даних поясненнях зазначено, що з метою надання господарському суду звіту про проведення оцінки майна боржника, з урахуванням вимог суду, ТзОВ Інвестохіллс Веста було залучено новий суб`єкт оціночної діяльності ТзОВ «Еверест Реал Естейт», представником якого було здійснено 22.03.2021 виїзд за адресою місцезнаходження предмета іпотеки з метою огляду оцінюваного приміщення. Однак, заявник стверджує, що боржником не було допущено уповноважених представників суб`єкта оціночної діяльності та іпотекодержателя всередину квартири, яка є предметом іпотеки, у зв`язку з чим виконати вимоги господарського суду не вдалося, на підтвердження чого представниками ТзОВ Інвестохіллс Веста та ТзОВ «Еверест Реал Естейт» складено відповідний акт, копію якого долучено до пояснень.

У судовому засіданні 12.05.2021 представник заявника зазначив, що представником оціночної діяльності ТзОВ «Еверест Реал Естейт» разом з представником ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на виконання вимог ухвал суду здійснено виїзд за адресою місцезнаходження предмета іпотеки: м. Львів, вул. Лазаренка, буд. 38, кв. 30, з метою огляду приміщення, ознайомлення з об`єктом оцінки, у тому числі здійснення фотографування. Однак, боржником не було допущено уповноважених представників суб`єкта оціночної діяльності та іпотекодержателя всередину предмета іпотекам, внаслідок чого виконати вимоги ухвали господарського суду не вдалося. Представник боржника повідомив, що жодних перешкод для огляду квартири боржника оцінювачем, визначеним ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» немає, контактні телефони для узгодження часу огляду знаходяться в представника заявника. Також в судовому засідання представник заявника підтримав заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» з грошовими вимогами до боржника, представник боржника проти задоволення вказаної заяви заперечив. Керуюча реструктуризацією не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, проаналізувавши матеріали та з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що грошові вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до боржника слід визнати частково, зважаючи на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частина 2 вказаної статті передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є і договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги кредитора ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» обґрунтовані неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань відповідно до кредитних договорів № 0005/07/6.10-N від 07.05.2007 та № 0011/07/6.10-CL від 10.05.2007, права вимоги за якими перейшли до ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» згідно із договором № 0002/19/5 про відступлення прав вимоги від 26.03.2019.

Так, 07.05.2007 між АКБ «Форум» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за № 0005/07/6.10-N. За умовами вказаного договору банк надає позичальнику кредит для купівлі нерухомості в сумі 39600,00 доларів США. Кредитні кошти надаються строком по 06.05.2032. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 12,0 процентів річних.

Відповідно до п. 2 договору забезпеченням повернення кредитних коштів, сплата процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є договір іпотеки на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 132,00 доларів США. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником згідно п. 2.7 договору. Несплата позичальником процентів терміни, є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового звернення банком стягнення на заставлене майно та майно, передано в іпотеку. Сплата процентів позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. Проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно в валюті кредиту щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами.

Пунктом 4 кредитного договору передбачено відповідальність позичальника за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та нарахованих процентів.

Як вбачається з матеріалів справи, банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти у відповідності до кредитного договору. Однак, ОСОБА_1 не виконував належним чином умови вказаного кредитного договору.

Даний факт є преюдиційним та не потребує доказування у відповідності до ч. 4 ст. 75 ГПК України, так як підтверджується заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27.01.2014 у справі № 465/10029/13-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість в сумі 53253,83 доларів США (поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів та прострочена заборгованість за нарахованими процентами), 22832,50 грн. пені, 3219,00 грн. судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14.10.2014 у справі № 465/10029/13-ц заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 27.01.2014 залишено без змін.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14.11.2019 у справі № 465/10029/13-ц замінено вибулого стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у виконавчому провадженні № 48788843, 56693301, що відкрите на підставі виконавчого листа № 465/10029/13-ц, який видав Франківський районний суд м. Львова.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.05.2007 між АКБ «Форум» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за № 0011/07/6.10-CL.

Відповідно до п. 1 договору банк відкриває позичальнику кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 39600,00 доларів США. Кредитні кошти надаються строком до 09.05.2017. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13,0 процентів річних.

Забезпеченням повернення кредитних коштів, сплата процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є житлова квартира, загальною площею 97,6 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 (п. 2.1 договору).

Порядок нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами встановлено пунктами 2.4 - 2.9 договору.

Згідно з п. 4 вказаного кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів позичальник сплачує неустойку у вигляді пені 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості. За використання кредиту не за цільовим призначенням позичальник сплачує банку штраф в розмірі 25 процентів від суми використаних не за призначенням кредитних коштів. За кожний випадок невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених п. 3.3 договору, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 5000,00 грн.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02.07.2015 у справі № 465/7397/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» станом на 27.05.2015 заборгованість по тілу кредиту та відсотках в сумі 43006,74 доларів США та пеню в розмірі 20617,72 доларів США, що всього 63624,46 доларів США, також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 3654,00 грн. судового збору.

За результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UА-ЕА-2019-01-31-000076-b між ПАТ «Банк Форум» та ТзОВ «Фінансова компанія «Веста» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги від 26.03.2019 за № 0002/19/5. Відповідно до даного договору банк відступає новому кредиторові належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у додатках № 1, 1.1, 1.2 та акті № 1 приймання-передачі документації до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами іпотеки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти в сумі та порядку, визначені договором.

Згідно з п. 2 договору про відступлення права вимоги новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, вказаних у додатку № 1 до цього договору та сплати штрафних санкцій у розмірах розрахованих відповідно до вимог чинного законодавства України, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів. Сторони домовились, що права вимоги включають всі права вимоги за кредитними договорами, договорами забезпечення, а також всі похідні вимоги з цих договорів або такі, що випливають з них, в тому числі, але не виключно: вимоги по нарахуванню та стягненню процентів, неустойки, штрафів, індексу інфляції, трьох відсотків річних та/або збитків, вимоги про застосування наслідків недійсності правочинів, вимоги по отриманню коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсним договорів, права, що випливають із судових справ, в тому числі справ про банкрутство, виконавчих проваджень, в тому числі щодо майна, яке не було реалізоване на торгах та передане стягувачу в погашення боргу, мирових угод,договорів з арбітражними керуючими, охоронними організаціями, права кредиторів, права участі в колегіальних органах, в тому числі в комітеті кредиторів.

Відповідно до п. 4 договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами новий кредитор, до моменту укладення цього договору сплачує договору сплачує банку грошові кошти в сумі 25217433,65 грн., на підставі протоколу електронних торгів № UА-ЕА-2019-01-31-000076-b від 21.012.2019, складеного за результатами відкритих торгів загальна сума по протоколу 125073805,27 грн., переможцем яких став новий кредитор.

Пунктом 5 договору передбачено, що наявні у банку документи, що підтверджують права вимоги до боржників, а також реєстр прав вимогу електронному вигляді передаються банком новому кредитору не пізніше трьох днів в день укладення договору.

Загальними зборами учасників ТзОВ «Фінансова компанія «Веста» вирішено перейменувати товариство на ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», що оформлено протоколом від 06.08.2019 за № 06/08-2019.

З долученого до матеріалів заяви реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, до договору про відступлення прав вимоги від 26.03.2019 за № 0002/19/5, банком відступлено новому кредитору ТзОВ «Фінансова компанія «Веста» права вимоги, зокрема, боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 07.05.2007 за № 0005/07/6.10-N (загальний залишок заборгованості в валюті 53732,60 доларів США, загальний залишок заборгованості в гривні 1444832,19 грн.) та за кредитного договору від 10.05.2007 за № 0011/07/6.10-CL (загальний залишок заборгованості в валюті 91880,04 доларів США, загальний залишок заборгованості в гривні 2470574,89 грн.).

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 р. у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100) зазначив, що для правильного вирішення питання заміни кредитора у справі про банкрутство його правонаступником слід встановити чи були визнані кредиторські вимоги правопопередника та в якому розмірі, а також обсяг переданих правонаступнику прав вимоги до банкрута. При цьому, оцінюючи обсяг переданих прав, потрібно враховувати загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним (первісним кредитором) своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Отже, з 26.03.2019 права вимоги за кредитним договором від 07.05.2007 за № 0005/07/6.10-N та кредитним договором від 10.05.2007 за № 0011/07/6.10-CL перейшли від ПАТ «Банк Форум» до ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Даний факт також підтверджується ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14.11.2019 у справі № 465/10029/13-ц та ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14.11.2019 у справі № 465/7397/14-ц.

Як вбачається зі змісту заяви з вимогами до боржника та долученого до неї розрахунку, ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» вказує, що заборгованість ОСОБА_1 перед товариством за кредитними договорами від 07.05.2007 № 0005/07/6.10-N та від 10.05.2007 № 0011/07/6.10-CL становить станом на 26.05.2020: за кредитом 75582,00 доларів США та за процентами за користування кредитом 79363,87 доларів США.

Щодо нарахованих заявником процентів за користування кредитними коштами в сумі 58685,30 доларів США суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Слід зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (№ 14-10цс18); постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 № 175/4753/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору (правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (№ 14-154цс18).

Таким чином, у даній справі вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про стягнення процентів за користування кредитом після звернення з відповідними позовними заявами про стягнення заборгованості за кредитними договорами від 07.05.2007 № 0005/07/6.10-N та від 10.05.2007 № 0011/07/6.10-CL не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не підлягають до задоволення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

З огляду на викладене, враховуючи договір про відступлення права вимоги від 26.03.2019 за № 0002/19/5, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», рішення Франківського районного суду м. Львова від 27.01.2014 у справі № 465/10029/13-ц та рішення Франківського районного суду м. Львова від 02.07.2015 у справі № 465/7397/14-ц, беручи до уваги наведену судову практику Верховного Суду, заборгованість ОСОБА_1 перед ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили, становить 96260,57 доларів США.

Слід зазначити, що відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Таким чином, сума грошового зобов`язання боржника (поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів та прострочена заборгованість за нарахованими процентами) перед ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», з урахуванням офіційного курсу Національного банку України станом на 21.07.2020 (день подання заяви з вимогами до боржника), становить 2656897,62 грн., а також судові витрати за вказаними судовими рішеннями в сумі 6873,00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Статтею третьою Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладення іпотечного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання зобов`язання за кредитними договорами від 07.05.2007 № 0005/07/6.10-N та від 10.05.2007 № 0011/07/6.10-CL між АКБ «Форум» (іпотекодержатель) та фізичною особою ОСОБА_1 (іпотекодавець) 07.05.2007 та 10.05.2007 укладено відповідні іпотечні договори.

Відповідно до п. 1 іпотечного договору від 10.05.2007 цей договір забезпечує виконання іпотекодавцем зобов`язань, що випливають з укладеного ним з іпотекодержателем кредитного договору від 10.05.2007 за № 0011/07/6.10-CL, за умовами якого іпотекодавець зобов`язаний повернути іпотеко держателю кредитні кошти в сумі 39600,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення по 09.05.2017, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13% річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором і цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_2 , яка складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 41,2 кв.м. та кухні, загальна площа квартини становить 97,6 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 07.05.2007 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М., зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1665, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 07.05.2007 за № 2071547, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.05.2007 Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», що підтверджується Витягом про реєстрації права власності на нерухоме майно, видане Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» за № 14480870 від 08.05.2007, реєстраційний номер 2223062. Предмет іпотеки передається в іпотеку разом з усіма його при належностями.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14.11.2019 у справі № 465/7397/14-ц замінено вибулого стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у виконавчому провадженні № 48788843, 56693301, що відкрите на підставі виконавчого листа № 465/7397/14-ц, який видав Франківський районний суд м. Львова.

Як зазначає заявник у поданій заяві з грошовими вимогами, кредиторські вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» частково забезпечені заставою майна боржника. Так, заявник вказує, що загальна сума кредиторських вимог складає 4283549,45 гривень, з яких забезпечені вимоги на суму 1700000,00 грн, та незабезпеченими залишаються 2583549,45 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим. Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Отже, у своїй заяві ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», посилаючись на ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, користуючись своїм правом відмови від частини забезпечення, заявляє грошові вимоги в сумі 1700000,00 грн., як забезпечені, а решта в сумі 2583549,45 грн., як незабезпечені.

Заперечуючи заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» з вимогами до боржника, представник боржника зазначає, що висновок про вартість квартири № 30 по вул. Лазаренка, 38 у м. Львові від 26.05.2020, складений суб`єктом оціночної діяльності ТзОВ «Ай Ен Джі Груп», не може бути використаний для складення плану реструктуризації, оскільки вважає, що дана оцінка проведена з порушенням вимог Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, Національного стандарту № 2 Оцінка нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 28.10.2004.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Заявником до матеріалів справи долучено звіт про оцінку майна (житлового приміщення загальною площею 97,6 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Ак. Лазаренка, 38, кв. 30) оцінювача Курочкіна С.Л. суб`єкта оціночної діяльності ТзОВ «Ай Ен Джі Груп», складений 26.05.2020.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Суд зазначає, що статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено умови та порядок рецензування звіту про оцінку майна. Відповідно до частин 1, 2 вказаної статті рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» долучено до матеріалів справи оригінал рецензії ТзОВ «Юніас Естейт груп», що має сертифікат № 777/20 суб`єкта оціночної діяльності від 04.09.2020, виданий Фондом державного майна України (рецензент Войтюк П.В.) на звіт ТзОВ «Ай Ен Джі Груп» (оцінювач Курочкін С.Л.) про незалежну грошову оцінку об`єкта нерухомості, що складається з житлового приміщення (4-х кімнатної квартири) площею 97,6 кв.м. Об`єкт оцінки знаходиться у власності Гукасова А.І. У даній рецензії зазначено, що звіт, що рецензувався, повною мірою відповідає вимогам Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, Національного стандарту № 2 Оцінка нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 28.10.2004 та іншим нормативно-правовим актам; звіт кваліфікується, як такий, що у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Відповідно до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема статтями 7, 13, визначено, що кожна сторона має рівні права, а суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" і частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium ЄСПЛ зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Аналізуючи практику ЄСПЛ, можна зробити висновок, що при дослідженні і оцінці доказів суди повинні враховувати подані зауваження і доводи сторін щодо таких доказів. Тільки в такому випадку судовий розгляд на підставі п.1 ст.6 Конвенції 1950 р. можна вважати справедливим.

У своїх доводах ЄСПЛ виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді, що підтверджує, наприклад, постанова ЄСПЛ у справі «Рожков проти РФ» від 31.10.2013. Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона. У справі «Лука проти Італії», 2001 р., ЄСПЛ зазначає про надання кожній стороні можливості бути обізнаною й коментувати під час судового розгляду Держава повинна забезпечити рівність процесуальних засобів кожній стороні має надаватись розумна можливість представляти її справу, в тому числі стосовно подання доказів, за умов, які не ставлять її в істотно невигідне становище порівняно з іншою стороною

Враховуючи наведене, відповідно до вимог господарського процесуального законодавства суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, з метою забезпечення принципів змагальності та рівності учасників справи, враховуючи суперечності у доводах та запереченнях боржника та заявника, для належної оцінки поданих доказів, відповідними ухвалами суду зобов`язував Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» надати суду звіт про оцінку заставного майна (квартири № 30 по вул. Лазаренка, 38 у м. Львові) з належними доказами проведення ідентифікації майна шляхом проведення його безпосереднього огляду та докази забезпечення доступу суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягало оцінці на законних підставах; водночас зобов`язував боржника Гукасова А.І. надати докази того, що оцінювачем не оглянуто об`єкт оцінки безпосередньо, не використано результати обстеження об`єкта, та нормативно-правове обґрунтування своїх тверджень щодо того, що при оцінці заставного майна (квартири № 30 по вул. Лазаренка, 38 у м. Львові) обрано неправильні аналоги об`єктів для порівняння, що призвело до помилкової оцінки квартири.

Суд вважає за необхідне зазначити, що як заявнику ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», так і боржнику було надано достатньо часу для виконання вимог ухвал суду та подання належних доказів з нормативно-правовим обґрунтуванням на підтвердження своєї позиції.

Представники ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у судових засіданнях неодноразово наголошували, що на виконання вимог ухвал суду представниками заявника та суб`єкта оціночної діяльності здійснено виїзд за адресою місцезнаходження предмета іпотеки: АДРЕСА_3 , з метою огляду приміщення, ознайомлення з об`єктом оцінки, у тому числі здійснення фотографування. Однак, боржником не було допущено уповноважених представників суб`єкта оціночної діяльності та іпотекодержателя всередину предмета іпотекам, внаслідок чого виконати вимоги ухвали господарського суду не вдалося, на підтвердження чого ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» долучено акти огляду нерухомого майна від 22.03.2021 та від 27.04.2021.

Водночас, твердження представника боржника про те, що немає жодних перешкод для огляду квартири боржника оцінювачем, визначеним кредитором ТзОВ Фінансова компанія Інвестохіллс Веста, не підтверджені жодними доказами (в матеріалах справи відсутні докази протилежного).

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази недійсності звіту про оцінку майна (житлового приміщення загальною площею 97,6 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Ак. Лазаренка, 38, кв. 30) оцінювача Курочкіна С.Л. суб`єкта оціночної діяльності ТзОВ «Ай Ен Джі Груп» та/чи рецензії ТзОВ «Юніас Естейт груп», що має сертифікат № 777/20 суб`єкта оціночної діяльності від 04.09.2020, виданий Фондом державного майна України (рецензент Войтюк П.В.) на звіт ТзОВ «Ай Ен Джі Груп» (оцінювач Курочкін С.Л.) (боржником не надано суду доказів протилежного).

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно з ч. 3 та ч. 5 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна. Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує. Не задоволені за рахунок реалізації предмета застави вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна, задовольняються у другу чергу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

З огляду на викладене, суд, дослідивши матеріали справи, заяву про визнання кредиторських вимог до боржника з доданими до неї документами, беручи до уваги повідомлення боржника та керуючого реструктуризацією про результати розгляду кредиторської заяви, дійшов висновку, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» слід визнати частково в сумі 96260,57 доларів США (еквівалентно за курсом НБУ станом на 21.07.2020 2 656 897,62 грн.) та 6873,00 грн., з яких 1 700 000,00 грн, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

Витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів (ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства).

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2, 45, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, оф. 111; ідентифікаційний код 41264766) визнати частково в сумі 2 656 897,62 грн. та 6873,00 грн., з яких підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 963770,62 грн. (основний борг) - друга черга; окремо включити до реєстру вимог кредиторів боржника 1 700 000,00 грн. як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

2. Витрати на оплату судового збору в розмірі 4204,00 грн. покласти на боржника, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

3. Решту грошових вимог відхилити.

4. Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 235 ГПК України.

5. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 19.05.2021.

Суддя В.М. Артимович