ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 травня 2021 року Справа № 903/161/21 (7/98-Б)

за позовом: Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Завод будівельних конструкцій, м.Луцьк

про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій в розмірі 66 545,94 грн.

в межах справи №7/98-Б

за заявою Акціонерного товариства відкритого типу Волиньрембуд, м. Луцьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю Завод будівельних конструкцій, м.Луцьк

про банкрутство

Суддя Шум М.С.

Без повідомлення сторін

встановив: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області в позовній заяві від 09.03.2021 просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій» заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період серпень 2020січень 2021 в розмірі 66 545,94 грн.

Позовна заява подана в межах справи про банкрутство ТзОВ «Завод будівельних компаній» №7/98-Б.

Ухвалою суду від 18.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності.

Сторони ухвалу суду від 18.03.2021 отримали 22.03.2021, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень 793, 807

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами та встановив наступне.

в с т а н о в и в:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 29.10.2009 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій».

Постановою Господарського суду Волинської області від 28.02.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Василюка І.М.

Ухвалою суду від 08.08.2017 схвалений комітетом кредиторів згідно протоколу № 7 від 18.07.2017 і представлений суду план санації Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій», затверджено зі строком санації до 31.12.2022.

Відповідно п.7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 23.01.2017 № 01-06/131/17 "Про доповнення Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 № 01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" Управління Пенсійного фонду України (орган виконавчої влади) може звернутися у позовному провадженні з вимогами про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про його банкрутство, до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області звернулось 09.03.2021 із позовною заявою до Господарського суду Волинської області про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату і доставку пільгових пенсій в сумі66 545,94 грн., яка виникла після порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Відповідно до частини 1 статті 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Пунктом 4 ст. 25-1 КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Таким чином, розгляд справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій» про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату і доставку пільгових пенсій в сумі 66 545.94 грн., провадження у якій відкрито згідно ухвали Господарського суду Волинської області 11.03.2020 розглядається в межах справи про банкрутство № 7/98-Б Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій».

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є в тому числі суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено Інструкцією про порядок обчислення страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за № 64/8663 від 16.01.2004.

Відповідно до п.п. 6.4, 6.7, 6.8 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі ліквідації підприємства без правонаступників або визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням такого підприємства та безпосередньо підприємству не направляються.

Положеннями чинного законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які є спеціальними відносно приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» при визначенні порядку нарахування та сплати підприємством-боржником заборгованості з фактичних витрат органів Пенсійного фонду України на доставку та виплату пенсій, призначених на пільгових умовах, не передбачається припинення нарахування такої заборгованості у зв`язку з введенням щодо підприємства ліквідаційної процедури.

Отже, органи пенсійного фонду вправі заявляти грошові вимоги про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в ході провадження у справі про банкрутство протягом ліквідаційної процедури боржника, яка проводиться відповідно до статті 23 Закону про банкрутство та до державної реєстрації його припинення як юридичної особи та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30.05.2011 року у справі №21-103а11 та від 21.02.2012 року у справі №21-19а12, Постанові ВГСУ від 28.02.2013 року у справі №18-14-08/466.

Судом встановлено, що відповідачу направлялись повідомлення з додатком розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період: травень 2020, серпень 2020, жовтень 2020, листопад 2020 та січня 2021 проте, заборгованість відповідачем в добровільному порядку не сплачена, протилежного суду не доведено.

Загальна заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "б"-"з" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у вказаний період становить 66 545,94 грн.

Відповідна заборгованість також підтверджується довідкою розрахунком по ТзОВ «Завод будівельних конструкцій» (23251236) (а.с. 3).

За приписами ч. 1, 3 ст. 74, ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши подані докази, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 66 545,94 грн. заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період серпень 2020 січень 2021 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій» (м. Луцьк, пров. Комунальний, 4, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (м.Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ) 66 545,94 грн. коштів на виплату та доставку пільгових пенсій за період серпень 2020 по січень 2021 та 2 270,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя М. С. Шум