ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 травня 2021 року Справа № 903/207/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши справу

за позовом: Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство Старовижівське лісове господарство, смт. Стара Вижівка

до відповідача-1: Ковельської районної державної адміністрації, м.Ковель

до відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, м. Луцьк

про визнання незаконними та скасування розпоряджень Старовижівської районної державної адміністрації, усунення перешкод у здійсненні права розпорядження земельною ділянкою площею 13,2542 га шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з одночасним припиненням речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі

за участю представників сторін:

від позивача: Савчук Ганна Ростиславівна, положення від 14.01.2020;

від відповідача-1: не прибув;

від відповідача-2: Ковальчук Оксана Володимирівна, довіреність № 0-3-0.6-24/62-20 від 21.12.2020;

від прокуратури: Присяжнюк Ірина Богданівна, службове посвідчення №059361 від 25.01.2021;

від третьої особи: Багацький Євген Григорович, ордер серія АС №107773 від 12.04.2021;

Встановив: Заступник керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся з позовом до відповідачів 1) Старовижівської районної державної адміністрації, 2) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Старовижівської районної державної адміністрації від 26.12.2013 №318 Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Старовижівського району в частині затвердження такої документації щодо земельної ділянки площею 13,2542 га з кадастровим номером :05:000:0086;

- визнати незаконним та скасувати п.516 додатку до розпорядження першого заступника голови Старовижівської районної адміністрації від 26.10.2016 №351 Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 26.12.2013 №318;

- усунути перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права розпорядження земельною ділянкою площею 13,2542 га, кадастровий номер :05:000:0086 шляхом скасування її державної реєстрації в державному земельному кадастрі;

- усунути перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права розпоряджатися земельною ділянкою шляхом скасування рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Старовижівської районної державної адміністрації Осіїк О.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.08.2017, індексний номер 36497773, яким проведено державну реєстрацію за Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області права власності: державна на земельну ділянку площею 13,2542 га з кадастровим номером :05:000:0086 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з одночасним припиненням речових прав Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, а саме: права власності державна на земельну ділянку площею 13,2542 га з кадастровим номером :05:000:0086 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення відповідачами норм земельного законодавства, оскільки дії Старовижівської районної держаної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру в області спрямовані на вилучення земельних ділянок лісового фонду та зміну цільового призначення на землі сільськогосподарського призначення. Прокурор звертає увагу суду на те, що вилучати дані земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення для нелісогосподарських потреб має право виключно Кабінет Міністрів України, а тому доводить, що спірну земельну ділянку неправомірно віднесено (інвентаризовано) до земель сільськогосподарського призначення та в подальшому передано Смідинській сільській раді.

Ухвалою суду 29.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.04.2021.

Ухвалою суду від 19.04.2021 відкладено підготовче засідання на 19.05.2021.

Представник відповадача-1 в судове засідання не прибув, вимог ухвал суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання.

Представник відповідача -2 через відділ діловодства суду подав:

1) відзив від 26.04.2021 за вх. №01-57/2330/21 в якому просить відмовити в позові в повному об`ємі.

2)заперечення за вх.№01-57/2703/21 від 17.05.2021 в яких просить залишити позов без розгляду на підставі п.1, ч.1, ст.226 ГПК України та відмовити в позові в повному об`ємі.

Представник третьої особи через відділ діловодства суд подав клопотання за вх.№01-57/2759/21 від 19.05.2021 про долучення до матеріалів справи світлокопії «Фрагменту з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталу №34 Старовижівське лісництво ДП «Старовижівський лісгосп» Лісовпорядкування 2021».

Представник позивача через електрону адресу суду подав відповіді на відзиви від 19.05.2021, у якій просить задоволити позов в повному об`ємі.

Прокурор через відділ діловодства суду подав:

1)пояснення на заперечення відповідача - 2 за вх.№01-57/2754/21 від 18.05.2021 в яких просить відмовити в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду, оскільки остання не підтверджена належними та допустимими доказами, позов прокурора просить задоволити.

2) заяву за вх.№01-72/12/21 про зміну предмету позову від 19.05.2021 відповідно до якої просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Старовижівської районної державної адміністрації від 26.12.2013 №318 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Старовижівського району» в частині затвердження такої документації щодо спірної земельної ділянки;

- визнати незаконним та скасувати п.516 додатку до розпорядження першого заступника голови Старовижівської районної адміністрації від 26.10.2016 №351 Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 26.12.2013 №318;

- усунути перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права розпорядження земельною ділянкою площею 13,2542 га, кадастровий номер :05:000:0086 шляхом скасування її державної реєстрації в державному земельному кадастрі;

- усунути перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права розпоряджатися земельною ділянкою шляхом скасування рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Старовижівської районної державної адміністрації Осіїк О.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.08.2017, індексний номер 36497773, яким проведено державну реєстрацію за Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області права власності: державна на земельну ділянку площею 13,2542 га з кадастровим номером :05:000:0086 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з одночасним припиненням речових прав Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, а саме: права власності державна на земельну ділянку площею 13,2542 га з кадастровим номером :05:000:0086 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

- визнати незаконним та скасувати п.186 додатку до наказу Головного управління Держеокадастру у Волинській області від 23.10.2019 №3-1956/15-19-СГ від 23.10.2019 «Про передачу земельних ділянок держаної власності у комунальну власність» щодо передачі земельної ділянки у комунальну власність Старовижівської селищної ради.

В обґрунтування заяви посилається на те, що власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (ч. 2 ст. 152 ЗК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Крім того звертає увагу суд на те, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного Господарського суду у постанові від 04.02.2020 у справі № 911/3311/17 дійшов висновку, що зайняття земельної ділянки лісогосподарського призначення з порушенням положень ЗК України та ЛК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади.

Таким чином, прокурор доводить, що власник земельної ділянки лісогосподарського призначення може вимагати усунення порушення його права власності на спірну ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування та вимагаючи повернути таку ділянку. Аналогічний правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду у справах № 911/3574/17, № 911/3897/17 від 04.02.2020, у справах №911/3449/17 від 03.09.2020, № 903/225/19 від 17.11.2020.

Згідно із ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки зміна предмету позовних вимог це процесуальне право, передбачене Господарським процесуальним кодексом України, заява позивача за вх.№01-72/12/21 від 19.05.2021 про зміну предмета спору підлягає до задоволення.

В судовому засіданні прокурор, представник позивача та представник третьої особи заперечили проти задоволення клопотання відповідача-2 про залишення позову без розгляду.

Представник відповідача-2 просив суд дане клопотання задоволити.

Заслухавши доводи представників сторін, третьої особи та прокурора, суд надав правову оцінку заявленому клопотанню, при цьому виходив із такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя), який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України Про прокуратуру.

Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 по справі № 912/2385/18, уточнила висновки, зроблені у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16 квітня 2019 у справах № 910/3486/18 та № 925/650/18, від 17 та 18 квітня 2019 року у справах № 923/560/18 та № 913/299/18 відповідно, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18; Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 0440/6738/18. Зокрема, зазначила, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Судом встановлено, що 05.02.2021 (вих.№15-264вих-21) Волинською обласною прокуратурою на адресу Кабінету Міністрів України було направлено лист, в якому виконувач обов`язків керівника обласної прокуратури просив вказати чи будуть вживатися Кабінетом Міністрів України заходи до повернення земельної ділянки у власність держави в судовому порядку (а.с. 129, том 1).

У відповідь на лист прокуратури Кабінет Міністрів України зазначив, що звернення щодо можливості звернення до суду з позовом надіслано Мін`юсту, Держлісагенству та Держгеокадастру для розгляду в установленому порядку (вих № 4073/0/2-21 від 10.02.2021) (а.с.131 том 1).

Із листа Міністерства юстиції України від 18.03.2021 № №4911-21слідує, що ефективне відновлення порушених інтересів держави у даному випадку можливе шляхом звернення органами прокуратури до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (а.с. 134-137, том 1).

04.03.2021 Волинською обласною прокуратурою на адресу Кабінету Міністрів України було надіслано лист № 15-432 вих -21 про те, що прокуратурою ініційовано пред`явлення позову в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (148, том 1).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 по справі № 912/2385/18 зазначила, що оскільки прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

Враховуючи вище викладені обставини, суд вважає, що прокуратурою було дотримано порядок, передбачений статтею 23 Закону України Про прокуратуру.

Крім того, судом враховано, що спір у даній справі стосується землі, яка відповідно до ст. 14 Конституції України є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Беручи до уваги, що Кабінет Міністрів України самостійно не звернувся до суду з позовом після звернення прокуратури щодо захисту порушених інтересів держави протягом розумного строку, враховуючи приписи ст. 37 Закону України Про Кабінет Міністрів України, відповідно до якої Міністерство юстиції України здійснює самопредставництво інтересів Кабінету Міністрів України в судах та зважаючи на позицію Міністерства юстиції України щодо представництва прокурором інтересів держави в суді (у листі Міністерства юстиції України від 18.03.2021 зазначено, що ефективне відновлення порушених інтересів держави у даному випадку можливе шляхом звернення органами прокуратури до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України), суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України у даній справі, а відтак відсутні правові підстави задоволення клопотання відповідача -2 про залишення позову без розгляду на підставі п.1, ч.1, ст. 226 ГПК України.

В підготовчому провадженні судом було розглянуто всі заяви та клопотання представників третьої особи та сторін у справі та було вчинено всі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, у відповідності до ч. 2 до ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє, зокрема, ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 185, 207, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ухвалив :

1. У задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про залишення позову без розгляду відмовити.

2. Заяву Волинської обласної прокуратури про зміну предмету позову задоволити.

3. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на "16" червня 2021 р. на 10:30 год.

4. Повідомити учасників справи, що судове засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Волинської області за адресою: м. Луцьк, пр-т Волі 54а, в залі судових засідань № 103.

5. Згідно ст. 207 ГПК України учасники справи можуть подати заяви чи клопотання, додаткові документи, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені у підготовчому провадженні до моменту розгляду справи по суті із обґрунтуванням поважності причин їх неподання у визначений строк.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Суддя В. М. Дем`як