РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2021Справа № 910/3154/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна контора «Житлоексплуатація»

про стягнення 119 826,74 грн

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2021 року Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські Електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна контора «Житлоексплуатація» (далі - ТОВ «ЖЕК «Житлоексплуатація», відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 119 826,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії шляхом самовільного підключення до електричних мереж з метою безоблікового споживання електроенергії, про що позивачем складений акт порушень № 03919 від 27.08.2020.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 119 826,74 грн, з яких: 116 392,45 грн - заборгованість за спожиту електричну енергію згідно з актом порушення № 03919 від 27.08.2020, 860,04 грн - 3% річних, 2 574,25 грн - інфляційна складова боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2021, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі № 910/3154/21 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Так, ухвала суду від 15.03.2021 була отримана позивачем та його представником 19.03.2021, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 016 та № 014. Вказана ухвала суду також була направлена відповідачу на його адресу місцезнаходження, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак була повернута підприємством поштового зв`язку із зазначенням причини повернення «відсутня адреса, не функціонує».

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

20.10.2005 між Акціонерною енергопостачальною «Київенерго» (правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі»), як постачальником, та ТОВ «ЖЕК «Житлоексплуатація», як споживачем, був укладений договір на постачання електричної енергії № 40279 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що його невід`ємними частинами.

Положеннями п. 2.2.4 договору на споживача покладений обов`язок оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку «Порядок розрахунків за електроенергію та зняття показань електролічильників споживачів».

Згідно з п. 4.2.4 договору споживач сплачує постачальнику електричної енергії вартість електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання (згідно з методикою, затвердженою НКРЕ), у разі таких дій споживача: споживання електроенергії поза засобами обліку.

Крім того, пунктом 7 Порядку розрахунків за електроенергію та зняття показань електролічильників споживача (додаток 2Д до укладеного сторонами договору) споживач несе відповідальність за збереження розрахункових приладів та пломб на них. Зняття та перестановка розрахункових електролічильників, вимірювальних трансформаторів, зміна схеми електропостачання, а також підключення або відключення розрахункових приладів здійснюється лише з дозволу постачальника електричної енергії. У разі цих змін, пошкодження або зриву пломб на приладах обліку без відома постачальника електричної енергії здійснюється перерахунок відповідно до ПКЕЕ.

У п. 9.5 договору сторони погодили, що цей договір набуває чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2005. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною стороною не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно з Переліками об`єктів ТОВ «ЖЕК «Житлоексплуатація» (додаток 4А до укладеного сторонами договору) на підставі вищевказаного договору позивачем здійснювалось постачання електричної енергії до житлового будинку, насосної та ІТП, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Ф. Ернста, 12, секції 1-4.

27.11.2019 ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» був складений акт № 2340/2341 про опломбування засобів обліку.

27.08.2020 ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» був складений акт № 03919 про порушення, яким позивач зафіксував наступні порушення, допущені ТОВ «ЖЕК «Житлоексплуатація» по вул. Ернста, 12:

- порушення п.п. 5 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме порушення обліку електричної енергії, що полягало у самовільному підключенні струмоприймачів до електричної мережі ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі», несанкціоноване (не погоджене) енергопостачальником після відключення 27.11.2019 без порушення схеми обліку;

- порушення п.п. 2 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме пошкодження пломбувального матеріалу (корд), на якому встановлена пломба № С50459847, яка встановлена на дверцятах шафи обліку для унеможливлення доступу до самовільного підключення (зрив пломби).

У вищевказаному акті про порушення № 03919 від 27.08.2020 зазначено, що наявні порушення продемонстровано представнику споживача, а також зазначено, що представник споживача від підписання вказаного акту відмовився.

На підставі вказаного акту про порушення № 03919 від 27.08.2020 відповідною Комісією ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» було прийнято рішення про проведення донарахування вартості необлікованої електричної енергії за період з 28.02.2020 по 27.08.2020 (6 місяців) на загальну суму 116 392,45 грн, оформлене протоколом № 2967 від 12.10.2020.

Відповідач був повідомлений про час та місце проведення засідання комісії листом № 01/3/04-824 від 03.09.2020, який відповідач отримав 14.09.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 017.

На виконання вказаного рішення позивачем був виставлений відповідачу рахунок № 40279019/10 на оплату необлікованої електричної енергії за актом № 03919 від 27.08.2020 на суму 116 392,45 грн.

Про наявність заборгованості в розмірі 116 392,45 грн позивач повідомив відповідача листом № 3/01/3/27327 від 16.10.2020, до якого долучив рахунок (квитанцію) на відповідну суму. Направлення вказаного листа підтверджується списком згрупованих відправлень № 1384 від 19.10.2020, який відповідач не отримав, про що свідчить витяг з офіційного веб-сайту підприємства поштового зв`язку АТ «Укрпошта», поштове відправлення № 040 було повернуто відправнику (позивачу).

Таким чином, відповідач не здійснив відшкодовування вартості спожитої електричної енергії за рахунком № 40279019/10 та актом про порушення № 03919 від 27.08.2020 добровільно, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність заявлених позивачем вимог, суд керувався таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори, зокрема, про постачання електричної енергії споживачу.

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Частиною 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що споживач зобов`язаний:

1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів;

2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії;

3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів;

4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Відповідно до ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Пунктами 4, 14 ч. 2 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо.

Пунктом 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що споживач електричної енергії - це фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

За змістом п.п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно з п. 8.2.4 ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

Пунктом 8.2.5 ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести пояснення та зауваження до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Як слідує з матеріалів справи, внаслідок самовільного підключення електроустановок струмоприймачів відповідача до електричної мережі електропередавальної організації (позивача) з метою безоблікового споживання електричної енергії, позивачем було складено акт про порушення № 03919 від 27.08.2020, який представник відповідача підписати відмовився. Вказаний акт був підписаний трьома представниками оператора системи.

Згідно з п. 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.

Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

Матеріалами справи підтверджується належне повідомлення відповідача про засідання Комісії з розгляду акту про порушення, а також направлення копії протоколу засідання Комісії відповідачу.

Протоколом № 2967 від 12.10.2020 Комісією з розгляду актів про порушення Правил прийнято рішення про проведення нарахування за актом про порушення № 03919 від 27.08.2020 згідно з п. 8.4.10 та за формулою № 4 Порядку.

Як вказує позивач та підтверджується протоколом № 2967 від 12.10.2020, уповноважений представник відповідача від підпису відмовився.

За наслідками засідання вказаної комісії прийняті рішення про проведення нарахування до сплати відповідачем вартості необлікованої електричної енергії на загальну суму 116 392,45 грн.

Змістом п. 8.2.7 ПРРЕЕ визначено, що кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

З витягу з офіційного веб-сайту підприємства поштового зв`язку АТ «Укрпошта» вбачається, що поштове відправлення № 040 (до якого було долучено рахунок (квитанцію) № 40279019 на суму 116 392,45 грн) надійшло до поштового відділення споживача 20.10.2020, отже, за правилами п. 8.2.7 ПРРЕЕ вказаний рахунок вважається отриманим відповідачем 27.10.2020 (20.10.2020 + 5 робочих днів), відповідно останнім днем строку оплати необлікованої електричної енергії є 26.11.2020, а порушення строку виконання вказаного грошового зобов`язання почалось з 27.11.2020, а не з 26.11.2020, як вказує позивач.

Судом встановлено, що належних та допустимих доказів оскарження як акту про порушення № 03919 від 27.08.2020, так і рішення комісії з розгляду акту про порушення, оформленого протоколом № 2967 від 12.10.2020, відповідачем не надано, а враховуючи приписи ПРРЕЕ, позивач правомірно застосував наведені положення нормативно-правових актів для визначення обсягу та обрахування вартості не облікованої електричної енергії.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача 116 392,45 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, згідно з актом порушення № 03919 від 27.08.2020, є обґрунтованою та підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 860,04 грн та інфляційну складову боргу у розмірі 2 574,25 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за період з 27.11.2020 по 23.02.2021, суд встановив, що їх розмір становить 850,50 грн, тобто є меншим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога про стягнення з відповідача 3% річних заявлена позивачем правомірно, проте підлягає задоволенню в розмірі визначеному судом, а саме в розмірі 850,50 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційної складової боргу за період з 27.11.2020 по 23.02.2021, суд встановив, що її розмір становить 3 763,92 грн, тобто є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу заявлена позивачем правомірно та підлягає задоволенню в розмірі визначеному позивачем, а саме в розмірі 2 574,25 грн.

При цьому судом врахована правова позиція, викладена у Постанові Верховного Суду від 11.04.2018 по справі № 758/1303/15-ц, відповідно до якої стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 116 392,45 грн, інфляційної складової боргу в розмірі 2 574,25 грн та 3% річних в розмірі 850,50 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо заявлених позивачем до стягнення судових витрат на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн суд вказує, що за приписами ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас позивач не долучив до матеріалів справи ані детальний опис робіт (наданих послуг), ані підписаний сторонами акт виконаних робіт (наданих послуг), а тому питання розподілу витрат на правову допомогу буде розглянуто судом в порядку, передбаченому ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, за умови подання позивачем відповідної заяви та необхідних додаткових документів, у строк, встановлений чинним процесуальним законодавством.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна контора «Житлоексплуатація» (03048, м. Київ, вул. Ернста, буд. 12, офіс 62-А, ідентифікаційний код 33234260) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 20, ідентифікаційний код 41946011) основний борг у розмірі 116 392,45 грн (сто шістнадцять тисяч триста дев`яносто дві грн 45 коп.), інфляційну складову боргу в розмірі 2 574,25 грн (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири грн 25 коп.), 3% річних в розмірі 850,50 грн (вісімсот п`ятдесят грн 50 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 269,82 грн (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять грн 82 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 20.05.2021.

Суддя О.Г. Удалова