РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.05.2021Справа № 910/2575/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Техізол" (69035, м. Запоріжжя, вул.Діагональна, буд.7, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕТЕРНА УКРАЇНА ЕКСПОРТ" (03040, м.Київ, вул. Бурмистенка, буд. 13, кв. 27, )

про стягнення 98 867,70 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Техізол" звернулось із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕТЕРНА УКРАЇНА ЕКСПОРТ" про стягнення 95417,00 грн основного боргу - попередньої оплати за товар, що залишився непоставленим по договору №1310/20 від 13.10.2020, 3450,70 грн пені за період з 24.10.2020 по 10.02.2021 прострочення виконання зобов`язання щодо поставки товару у визначені строки.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.02.2021 позов залишив без руху, встановив строк для усунення недоліків позову у визначений спосіб.

18.03.2021 позивач засобами поштового зв`язку (відправлено 17.03.2021) подав до суду заяву про усунення недоліків позову.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 22.03.2021 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач отримав ухвалу суду від 22.03.2021 - 09.04.2021.

Відповідач письмового відзиву по справі не надав, ухвалу суду від 22.03.2021 отримав поштовим відправленням №532-30.03.2021.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13.10.2020 між ТОВ "Торговий дім "Техізол" (покупцем за договором, позивачем) та ТОВ "АЕТЕРНА УКРАЇНА ЕКСПОРТ" (постачальником за договором, відповідачем) був укладений договір поставки №1310/20, в порядку та на умовах якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцеві, а покупець - прийняти і оплатити товар (продукцію), загальна кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна, виробник якого визначені сторонами в специфікаціях, є невід`ємною частиною цього договору.

Сторонами узгоджено, що ціна продукції вказується в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору (п.2.2 договору).

Загальна сума договору складається із сум видаткових накладних, згідно яких зроблена поставка товару протягом терміну дії договору(п.2.1 договору).

Відповідно до п.2.4 договору, оплата кожної партії товару здійснюється покупцем згідно додатків до договору, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, на підставі виставлених рахунків, які виставляються після підписання відповідної специфікації.

За умовами п.4.6 договору, датою поставки товару є момент підписання покупцем видаткової накладної та передачі копій документів, що підтверджує факт поставки товару в місце поставки згідно п.4.7 (податкова накладна).

Разом з товаром постачальник надає покупцю наступні документи: рахунки-фактури на оплату товару, якщо його оригінал не був наданий раніше; видаткову накладну; податкову накладну; ТТН або інший документ, що підтверджує факт поставки товару на об`єкт покупця; документи виробників з гарантійними термінами на поставлений товар; документи, що підтверджують якість товару, паспорт на товар (п.4.5 договору).

Договір є укладеним з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2021 (п.10.1 договору).

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до підписаної сторонами Специфікації від 13.10.2020 (додаток №1 до договору) узгоджено перелік, кількість та вартість товару, який відповідач зобов`язався поставити на користь відповідача, загальною вартістю 95417,00 грн, в межах договору протягом 10 днів з моменту отримання 100% попередньої оплати.

На виконання умов договору позивач за платіжним дорученням №53 від 13.10.2020 перерахував на користь відповідача грошові кошти у сумі 95417,00 грн в якості оплати за товар по рахунку №4.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання щодо поставки товару, у т.ч. у визначений строк не виконав, суму передоплати на письмові вимоги, заборгованість щодо наявності якої визнано ним гарантійним листом, не повернув, у зв`язку із чим позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача у судовому порядку 95417,00 грн та нараховано 3450,70 грн пені за період з 24.10.2020 по 10.02.2021 прострочення виконання зобов`язання.

Проаналізувавши правовідносини сторін та умови договору № 1310/20 від 13.10.2020, судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своє правовою природою є договором поставки.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що позивач на виконання умов договору 13.10.2020 перерахував 95517,00 грн 100% оплати за товар відповідно до Специфікації, у зв`язку із чим строк поставки товару є таким, що настав 23.10.2020.

Відповідно до статті 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Докази поставки відповідачем на користь позивачу обумовленого у Специфікації товару на суму 100% передоплати по договору, у т.ч. у визначені строки - до 23.10.2020 та станом на час розгляду справи по суті спору, підписання видаткової накладної чи інших первинних документів на підтвердження факту поставки товару на спірну суму, у матеріалах справи відсутні.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, зі змісту зазначеної норми права можна зробити висновок, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 16.12.2020 звертався до відповідача із вимогами про повернення коштів у сумі 95 417,00 грн, отриманих за товар, що залишився не відвантаженим.

Листом №909 від 24.12.2020, копія якого долучена до позову, відповідач визнав наявність боргу та повідомив про повернення коштів не пізніше 10.02.2021.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи те, що позивач товар по рахунку №4 за договором №1310/20 від 13.10.2020, оплачений за платіжним дорученням № 543 від 13.10.2020 на суму 95417,00 грн не отримав, кошти у строк до 10.02.2021 та станом на час розгляду справи по суті спору суду не повернув, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача про стягнення вказаної суми 95417,00 грн основного боргу у судовому порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу).

Пунктом 7.3 договору поставки передбачено, що постачальник за порушення стоків поставки товару, а також строків, визначених п.3.1.5 (заміна невідповідного товару) на вимогу покупця зобов`язаний сплатити останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару, непоставленого вчасно відповідно до Специфікації або від вартості товару, визначеного у п.3.1.5 цього договору за кожен день прострочення.

Оскільки факт непоставки обумовленого Специфікацією товару (порушення строків поставки), вартістю 95417,00 грн встановлений судом і відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є обґрунтованими та після перевірки розрахунку задовольняють судом в частині стягнення 3444,78 грн пені за період з 24.10.2020 по 10.02.2021 прострочення.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач письмового відзиву на позов, доказів на підтвердження обставин чи відсутності підстав для повернення спірної суми коштів не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення 95417,00 грн основного боргу, 3444,78 грн пені. В решті позову належить відмовити у зв`язку із безпідставністю нарахування.

Згідно з положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕТЕРНА УКРАЇНА ЕКСПОРТ" (03040, м.Київ, вул. Бурмистенка, буд. 13, кв. 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Техізол" (69035, м. Запоріжжя, вул.Діагональна, буд.7, ) 95417 (деяносто п`ять тисяч чотириста сімнадцять) грн. 00 коп основного боргу, 3444 (три тисячі чотириста сорок чотири) грн. 78 грн пені, 2269 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн. 86 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак