ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2021 р. Справа№ 910/14704/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Тищенко А.І.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Кріпта"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 25.01.2021

у справі №910/14704/20 (суддя Приходько І.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Кріпта"

до Акціонерного товариства "Сбербанк"

про стягнення 90 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "КРІПТА" (далі - позивач, скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Сбербанк" (далі - відповідач) про стягнення збитків у розмірі 90 000,00 грн., спричинених вжиттям заходів забезпечення позову.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Кріпта" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі №910/14704/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що з урахуванням оплати згідно рахунків-актів № 75/1 від 09.06.2020 на суму 46 000 грн. (без ПДВ), i № 80/2 від 12.06.2020 на суму 44 000 грн. (без ПДВ), що підтверджується платіжними дорученнями № 1113 i № 1112 від 02.09.2020, позивач вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам і чинному законодавству, висновки суду про неможливість підтвердження рахунками-актами приватного нотаріуса належного прийняття Товариством наданих послуг у повному обсязі.

Скаржник також вказує, що суд не дослідив і не надав оцінку доказам, що підтверджують припинення обтяжень, а саме витягам з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження на кожен об`єкт нерухомого майна.

Також скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі №910/14704/20, обґрунтовуючи клопотання тим, що повний текст рішення було отримано 04.02.2021, що підтверджується копією конверта.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному головуючому судді від 03.03.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кріпта" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі №910/14704/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Тищенко А.І., Шаптали Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Кріпта" про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі №910/14704/20. Відновлено Приватному акціонерному товариству "Кріпта" строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі №910/14704/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Кріпта" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі №910/14704/20. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (частина 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що предметом розгляду у справі № 910/14704/20 є вимоги про стягнення 90000,00 грн., вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України.

З огляду на малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, колегія суддів вирішила розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

Обґрунтовуючи правомірність позовних вимог, позивач, зокрема, посилається на наступні обставини.

31.03.2020 Акціонерне товариство "Сбербанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову (до пред`явлення позову) шляхом:

1) накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, які були передані Приватним акціонерним товариством "Квазар" за Розподільчим балансом (серія та номер: б/н, виданий: 29.01.2018), що є додатком № 1 до протоколу позачергових зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Квазар" б/н від 29.01.2018, до статутного капіталу Приватного акціонерного товариства "Кріпта".

2) заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо об`єктів нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2020 у справі № 910/4486/20 заяву Акціонерного товариства "Сбербанк" про забезпечення позову було задоволено. Накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, які були передані Приватним акціонерним товариством "Квазар" за Розподільчим балансом (серія та номер: б/н, виданий: 29.01.2018), що є додатком № 1 до протоколу позачергових зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Квазар" б/н від 29.01.2018, до статутного капіталу Приватного акціонерного товариства "Кріпта" (), а саме на такі об`єкти нерухомого майна:

- будівля, Корпус-Модуль (літера 1-4), загальною площею: 149,9 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Заглиблений склад з допоміжними приміщеннями (літера Я), загальною площею: 1795,4 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Прибудова до головного корпусу (кондиціонерного залу) (літера 5-Н), загальною площею: 384,3 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Одноповерхова обстройка (галерея) (літера 3-Л), загальною площею: 441,9 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Будівля автомийки (літери К1,К2), загальною площею: 87,3 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Склад (літера 5-А), загальною площею: 297,8 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3 , реєстраційний номер 000;

будівля, Будівля побутового приміщення (літера Ю), загальною площею 152,7 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Склад (літера 7-А), загальною площею: 331,8 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Енергокорпус (літера 2-Л), загальною площею: 2846,2 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Корпус складів (літера 4-Н), загальною площею: 551,4 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Станція (літера Д), загальною площею: 288,00 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Будівля розчинно-бетонного вузла з навісами (літери Р,Р1-РЗ), загальною площею: 254,7 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Станція оборотного водопостачання (насосна станція)(літера 2-Б), загальною площею: 797,5 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Склад хімікатів (літера Щ), загальною площею: 678,00 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Будівля складу малої механізації (літера 1-Л), загальною площею: 389,2 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Будівля побутових приміщень з тамбурами (літери 1М,2М,ЗМ), загальною площею: 344,4 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Будівля виробничих приміщень з тамбуром та навісом (літери 4М,5М,6М,7М), загальною площею: 1 076,7 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Холодильна станція (літера Ф), загальною площею: 2173,6 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Будівля побутового приміщення (літера У), загальною площею: 11,1 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Складський корпус (літера 1-Г), загальною площею: 2053,3 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Будівля складу металолому (літера X), загальною площею: 1635,4 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Компресорна станція (літера 1-Б), загальною площею: 1333,6 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Склад (літера 1-Д), загальною площею: 507,3 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Будівля з побутовими приміщеннями (літера М), загальною площею: 746,4 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Корпус-Модуль з побутовим приміщенням (літера 1-А), загальною площею: 4020,3 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Допоміжна виробнича будівля (літера 2-А), загальною площею: 3041,3 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Будівля гаражу з побутовими приміщеннями та приміщенням механіка (літери Ж,Ж1,Ж2,ЖЗ,Ж4,Ж5,И), загальною площею: 1682,9 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля, Станція ВКС (літера 3-А), загальною площею: 1491,9 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- будівля виробничого корпусу з допоміжними приміщеннями літ. "К", загальною площею 60588,00 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- каптажна споруда артезіанська свердловина (літ. А), загальною площею 17,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Тираспольська, будинок 61-Б, реєстраційний номер 000;

- каптажна споруда артезіанська свердловина (літ. А), загальною площею: 41,9 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Північно-Сирецька, будинок 49-А, реєстраційний номер 000;

- каптажна споруда артезіанська свердловина (літ. А), загальною площею: 17,4 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Північно-Сирецька, будинок 49-В, реєстраційний номер 000";

- нежитлова будівля, літ. 1-Ф, загальною площею: 904,9 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- нежитлова будівля, літ. 6-А, загальною площею: 100,4 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000;

- нежитлова будівля, літ. 1-В, загальною площею: 420,5 кв. м, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- 3, реєстраційний номер 000.

Крім того, вищезазначеною ухвалою суду заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо визначених об`єктів нерухомого майна.

Як зазначає позивач, 15.04.2020 за заявою АТ "Сбербанк", державним реєстратором в особі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковіної І.В. були внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження в інтересах АТ "Сбербанк".

Крім того, 15.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідна позовна заява АТ "Сбербанк" (саме до якої вживалися вищезазначені заходи забезпечення позову).

Натомість, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2020 у справі № 910/5173/20 зазначену вище позовну заяву повернуто на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 24.04.2020 у справі №910/4486/20 (залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020) Господарський суд міста Києва, розглянувши клопотання ПрАТ "Кріпта" та ПАТ "Квазар" про скасування заходів забезпечення позову скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 02.04.2020 у даній справі, посилаючись на приписи п. 2 ч. 13 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України та взявши до уваги факт того, що позовну заяву АТ "Сбербанк" було повернуто.

В подальшому, ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.04.2020 у справі №910/5173/20 про повернення позовної заяви АТ "Сбербанк" скасовано, а справу №910/5173/20 передано на розгляд до суду першої інстанції.

В свою чергу, 10.07.2020 АТ "Сбербанк" до Господарського суду міста Києва було подано заяву у межах провадження № 910/5173/20 про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 у справі № 910/5173/20 позов АТ "Сбербанк" залишено без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 226 ГПК України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач змушений був понести збитки у розмірі вартості реєстраційних дій приватного нотаріуса Войтовського В.С. з метою зняття арештів, накладених на об`єкти нерухомого майна позивача ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2020 у справі № 910/4486/20. При цьому позивач наголошує, що саме АТ "Сбербанк" повинно було вчинити дії та припинити обтяження після винесення судом ухвали від 24.04.2020 у справі №910/4486/20 про скасування вжитих заходів забезпечення позову, що свідчило б про його добросовісну поведінку та вжиття заходів запобігання виникнення реальних збитків у позивача, спричинених процесуальними діями відповідача.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції керувався тим, що позов не є достатньо обґрунтованим, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності та законності позовних вимог, зокрема, не доведено що, відповідачем вчинялися дії, які мали причинно-наслідковий зв`язок з заявленими до стягнення збитками у розмірі 90 000,00 грн.

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кріпта", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2020 у справі № 910/4486/20 заяву Акціонерного товариства "Сбербанк" про забезпечення позову було задоволено. Серед іншого, було накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, які були передані Приватним акціонерним товариством "Квазар" за Розподільчим балансом (серія та номер: б/н, виданий: 29.01.2018), що є додатком № 1 до протоколу позачергових зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Квазар" б/н від 29.01.2018, до статутного капіталу Приватного акціонерного товариства "Кріпта".

15.04.2020 за заявою АТ "Сбербанк", державним реєстратором в особі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковіної І.В. були внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження в інтересах АТ "Сбербанк".

Ухвалою від 24.04.2020 у справі №910/4486/20 (залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020) Господарський суд міста Києва, розглянувши Клопотання ПрАТ "Кріпти" та ПАТ "Квазар" про скасування заходів забезпечення позову скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 02.04.2020 у даній справі, посилаючись на приписи п. 2 ч. 13 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України та взявши до уваги факт того, що позовну заяву АТ "Сбербанк" було повернуто.

З поданих позивачем матеріалів справи вбачається, що 11.06.2020 на підставі ухвали суду від 24.04.2020 у справі №910/4486/20 приватним нотаріусом Войтовським В.С. відповідні обтяження були припинені.

Позивач наголошує, що припинення обтяження відбулося саме з його ініціативи, тоді як вартість послуг приватного нотаріуса Войтовського В.С. з припинення відповідних обтяжень склала 90 000,00 грн., які позивач визначає як збитки, завдані неправомірними діями АТ "Сбербанк".

Частиною 1 статті 146 ГПК України встановлено, що у випадку залишення позову без розгляду або закриття провадження з інших, ніж зазначені у частині першій статті 142 цього Кодексу підстав, або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Під збитками в розумінні частини другої статті 224 Господарського кодексу України розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду (стаття 225 Господарського кодексу України).

Для застосування такої відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 910/6657/16, від 07.02.2018 у справі № 917/1651/16, а також у постановах Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі № 3-1071гс16, від 28.01.2015 у справі N 3-210гс14.

Разом з цим, як вбачається з позовної заяви, причинний зв`язок між протиправними діями відповідача і шкідливими наслідками протиправності такої поведінки, які спричинили відповідні збитки, позивач обґрунтовує, посилаючи на наступні обставини:

1. Неодноразове подання АТ "Сбербанк" до суду заяв про забезпечення позову (до подання позовної заяви);

2. Заявлене відповідачем клопотання про вжиття заходів забезпечення позову у справі №910/4486/20 було спрямоване не на захист його права як позивача, а на зловживання його правами, порушення прав і втручання у господарську діяльність ПрАТ "Кріпта". Про зазначене, на думку позивача, свідчить заява АТ "Сбербанк" про залишення позову без розгляду, яку прийняв Господарський суд міста Києва відповідно до ухвали від 15.07.2020 у справі № 910/5173/20.

3. Подання декількох позовів до одного й того ж самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

4. Невчинення дій АТ "Сбербанк", за заявою якого було внесено записи про обтяження майна на підставі ухвали суду, після скасування заходів забезпечення позову, що призвело до реальних збитків позивача, який змушений був самостійно звертатися до реєстратора з метою зняття арештів.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

Так, розмір понесених збитків позивач підтверджує:

- рахунком - актом №75/1 від 09.06.2020 на суму 46000 грн. без ПДВ.,

- платіжним дорученням №1113 від 02.09.2020 на суму 46000 грн.;

- рахунком - актом №80/2 від 12.06.2020 на суму 44000 грн. без ПДВ.;

- платіжним дорученням №1112 від 02.09.2020.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обидва вищезазначені рахунки - акти, які видані приватним нотаріусом Войтовським В.С., не містять конкретного, вичерпного та детального переліку нотаріальних дій, вчинених приватним нотаріусом як на суму 44 000,00 грн, так і на суму 46 000,00 грн.

Так само серед поданих позивачем доказів відсутні документи, які б надали змогу ідентифікувати фактичний обсяг та кількість наданих приватним нотаріусом "додаткових правових послуг", про які йдеться мова у рахунках-актах.

В свою чергу, судова колегія позбавлена можливості перевірити доводи скаржника про те, що сума у розмірі 90 000,00 грн. є реальною вартістю послуг, сплачених позивачем виключно за послуги зі зняття обтяжень, накладених судом у межах справи № 910/4486/20, а тому доводи скаржника у відповідній частині відхиляються колегією суддів, як необґрунтовані.

Так судом першої інстанції вірно враховано, що обидва рахунки приватного нотаріуса містять посилання на те, що ці рахунки є актами виконаних робіт. Натомість, у зазначених документах відсутні підписи уповноваженої особи позивача, які б підтверджували належне прийняття наданих приватним нотаріусом послуг у повному обсязі.

При цьому, судом приймаються доводи відповідача в частині того, що приписами чинного законодавства України не передбачено обов`язок особи, в інтересах якої було вжито заходи забезпечення позову, ініціювати припинення обтяжень у разі скасування заходів забезпечення позову.

Так, положеннями статті 31-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення.

Частиною 3 вищезазначеної статті Закону окремо встановлено, що проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору.

Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України (частина 4 статті 31-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Таким чином, доводи скаржника про те, що після скасування ухвалою суду заходів забезпечення позову саме відповідач за власної ініціативи мав знімати відповідні обтяження, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Так само скаржником у своїй апеляційній скарзі не доведено факту того, що у межах будь-якого судового провадження, серед тих, на яке посилається сторона у позові, були встановлені факти зловживання процесуальними правами відповідача у розумінні статті 43 ГПК України.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції вірно враховано доводи відповідача стосовно того, що позивачем не доведено наявність усіх необхідних правових підстав для пред`явлення позову про стягнення збитків, у зв`язку з чим судом першої інстанції обґрунтовано та правовірно відмовлено у звдоволенні позовних вимог.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі №910/14704/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Кріпта" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі №910/14704/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кріпта" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 у справі №910/14704/20 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/14704/20 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді А.І. Тищенко

Є.Ю. Шаптала