ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.05.2021 Справа № 920/392/21

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут»

до відповідача - Державного позашкільного оздоровчого закладу санаторного типу «Ровесник»,

про стягнення 86361 грн 69 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 19.04.2021 звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 82049 грн 11 коп. основного боргу, 416 грн 72 коп. 3% річних, 2133 грн 90 коп. інфляційних збитків, 1761 грн 96 коп. пені за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 25.02.2020 договору № 41АВ407-370-20 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (надалі Договір).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним відповідачу було поставлено газ по Договору, відповідачем газ було прийнято, однак за нього не сплачено в повному обсязі, що є порушенням умов Договору. Тому зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу, інфляційних втрат, 3% річних, пені.

Ухвалою суду від 20.04.2021 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Відповідач 12.05.2021 надав до суду заяву (судом розцінена як відзив на позовну заяву), в якій зазначає, що погоджується із законними вимогами позивача про стягнення заборгованості в сумі, визначеній в позовній заяві.

Справа розглянута 24.05.2021, оскільки 20.05.2021 суддя Резніченко О.Ю. знаходилась у відрядженні, що позбавило суддю можливості дослідити матеріали справи та ухвалити відповідне рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між сторонами 25.02.2020 був укладений договір № 41АВ407-370-20 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів. Вищезазначений факт підтверджується копією Договору та додаткових угод №№ 1-12 (а.с.13-29).

Сторонами суду не надано доказів, що Договір визнавався недійсним у судовому порядку, а тому Договір підлягав обов`язковому виконанню сторонами.

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов`язується передати у власність відповідачу у 2020 році природний газ, а відповідач зобов`язується приймати та оплачувати вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Згідно з п. 6.1.1 Договору обсяг газу сплачується до 25 числа місяця постачання газу згідно рахунку-фактури. Остаточний розрахунок за фактично переданий позивачем газ здійснюється до 10 числа, наступного за звітним місяцем згідно рахунку-фактури.

Відповідно до пунктів 2.7.2-2.7.5 Договору приймання-передача газу оформлюється відповідним актом.

Позивач у грудні 2020 року лютому 2021 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 311089 грн 61 коп., що підтверджується підписаними представниками сторін актами приймання-передачі природного газу (а.с.31-33).

Позивач зазначає, що відповідач частково розрахувався за поставлений газ, однак заборгував 82049 грн 11 коп., що підтверджується, крім іншого, складеним та підписаним сторонами 08.04.2021 актом звіряння взаємних розрахунків за період з січня 2020 року по березень 2021 року (а.с.34).

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Факт укладення Договору, факт поставок сторонами у заявах по суті визнається, а тому є таким, що встановлений судом.

Позивачем до позовної заяви надано розрахунок позовних вимог (а.с.11-12).

Позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату боргу, однак відповідач заборгованість не сплатив, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом (а.с.35-36).

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому вказані вище обставини є такими, що встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, які надані позивачем.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача та враховуючи доведеність факту заборгованості відповідача перед позивачем по Договору на суму 82049 грн 11коп. (період грудень 2020 року лютий 2021 року), заявлена позовна вимога позивача про стягнення з відповідача зазначеної суми є правомірною, обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Також, положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 416 грн 72 коп. 3% річних, 2133 грн 90 коп. інфляційних збитків (період з 11.01.2021 по 16.04.2021) є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, згідно з ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 6.2.1 Договору встановлено, що у разі порушення відповідачем строків оплати, передбачених розділом ІV Договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем та те, що право на стягнення пені самостійно встановлено сторонами у Договорі, то вимога позивача про стягнення з відповідача 1761 грн 96 коп. пені (період з 11.01.2021 по 16.04.2021) є правомірною та підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В той же час, згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем визнано позовні вимоги позивача, то суд повертає позивачу 50% судового збору, а 50% покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» до Державного позашкільного оздоровчого закладу санаторного типу «Ровесник» про стягнення 86361 грн 69 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного позашкільного оздоровчого закладу санаторного типу «Ровесник» (вул. Лісна, буд. 10, м. Суми, 40010, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» (вул. О. Береста, 21, м. Суми, 40000, ) 82049 грн 11 коп. основного боргу, 416 грн 72 коп. 3% річних, 2133 грн 90 коп. інфляційних збитків, 1761 грн 96 коп. пені, 1051 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» 1051 грн судового збору, постановивши після набрання рішенням законної сили відповідну ухвалу.

4. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 24.05.2021, оскільки 20.05.2021 суддя Резніченко О.Ю. знаходилась у відрядженні.

Суддя О.Ю. Резніченко