РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2021 року справа № 927/254/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд", вул. Музейна, 2, м. Чернігів, 14000

e-mail:

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плиски-Агро", вул. Незалежності, 6А, с. Плиски, Борзнянський район, Чернігівська область, 16453

e-mail:

про стягнення 33560 грн. 10 коп.

представники сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

встановив:

Приватним акціонерним товариством "Чернігівоблбуд" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плиски-Агро" про стягнення вартості маси металобрухту екскаватора у сумі 33560 грн. 10 грн.

Позивач посилається на відшкодування розміру вартості майна, безпідставно набутого відповідачем, та обґрунтовує вимоги ст. 1213 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.03.2021 відкрите спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 27.04.2021. Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позов - протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

У судове засідання 27.04.2021 прибув повноважний представник відповідача у даній справі.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву №150 від 20.04.2021, яким відповідач щодо позовних вимог заперечив у повному обсязі, вказавши про те, що доводи позивача, викладені у позовній заяві, є непереконливими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

У судовому засіданні судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача від 26.04.2021 про відкладення розгляду справи та оголошено перерву до 11.05.2021 для надання можливості позивачу скористатися правом подати відповідь на відзив.

28.04.2021 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив №1/70 від 27.04.2021, у якій позивачем зазначено, що доводи, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, є безпідставними та не заслуговують на увагу.

05.05.2021 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив №30-04/21 від 30.04.2021, у яких відповідач щодо позовних вимог заперечував з аналогічних підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У судове засідання 11.05.2021 сторони не прибули, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

06.05.2021 від позивача на адресу суду надійшла заяву №1/73 від 06.05.2021 про залишення позову без розгляду та повернення судового збору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, подана позивачем заява про залишення позову без розгляду та повернення судового збору задоволенню не підлягає, оскільки подана після початку розгляду справи по суті у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч.8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач у позовній заяві посилається на рішення Господарського суду Чернігівської області №927/900/20 від 14.01.2021 за позовом Приватного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плиски-Агро" про стягнення 42195грн., а саме: дохід у сумі 21600грн., отриманий відповідачем від продажу екскаватора ЕО-2621, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , а також вартість цього екскаватора, яка складає 20595грн.

Вказаним рішенням у задоволенні позову відмовлено повністю; рішення набрало законної сили.

Позивачем зазначено, що до позовних вимог у справі №927/900/20 останнім не було включено вимоги про відшкодування розміру вартості майна, безпідставно набутого відповідачем, визначеного на момент розгляду справи №927/900/20 (рішення суду від 14.01.2021), а тому предметом позовних вимог є стягнення з відповідача вартість маси металобрухту екскаватора ЕО-2621, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , визначеної на момент розгляду судом даної справи у сумі 33560,10 грн. у порядку ст. 1213 Цивільного кодексу України.

Позивач у позові посилається на встановлені рішеннями суду у справах №927/900/20, №927/1300/13 преюдиційні обставини, які відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи.

Позивачем зазначено про те, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.05.2017 у справі №927/1300/13 про банкрутство Дочірнього підприємства «Бахмачцивілбуд» Закритого акціонерного товариства Чернігівоблбуд (надалі - ДП «Бахмачцивілбуд» ЗАТ «Чернігівоблбуд» ), за заявою №1/59 від 30.03.2017 приватного акціонерного товариства «Чернігівоблбуд» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на аукціоні 16.11.2016 між ДП Бахмачцивілбуд ЗАТ Чернігівоблбуд в особі ліквідатора Мурзи А.М. та ТОВ «Плиски-Агро» про продаж зварювального апарату АДБ 2502 1У1N та екскаватора ЕО-2621, 1989 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , що набула законної сили 12.05.2017, встановлено такі преюдиційні обставини:

- у процесі приватизації згідно договору купівлі-продажу державного комунального майна від 27.07.1994 товариство покупців орендного підприємства "Чернігівоблбуд" придбало майно Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства "Чернігівоблбуд" згідно з результатами інвентаризації та актом оцінки вартості майна підприємства, що додавався до договору. У результаті викупу державного комунального майна і перетворення Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства "Чернігівоблбуд" створено Закрите акціонерне товариство "Чернігівоблбуд", правонаступником якого на даний час є Публічне акціонерне товариство "Чернігівоблбуд". Вартість викупленого при приватизації майна складала 1282762 тис. крб. Згідно зареєстрованого 27.11.1995 Статуту Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного закритого акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" статутний фонд товариства складав 7146950 тис. крб. У цьому Статуті було зазначено, що майно товариства складається з майна, переданого засновниками, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законодавством; продукції, одержаної у результаті фінансово-господарської діяльності товариства;

- 06.03.2009 між Закритим акціонерним товариством "Чернігівоблбуд" (орендодавець) та Дочірнім підприємством "Бахмачцивільбуд" (орендар) було укладено договір оренди майна відповідно до якого останньому передавалось в оренду майно за актом приймання- передачі до складу яких увійшли екскаватор ЕО-2621 та зварювальний агрегат . Відповідно до п. 6.1 договору оренди строк дії договоруз 06.03.2009 до 01.03.2012. Разом з тим відповідно до п. 6.4 договору після закінчення строку дії договору оренди та за відсутності заяв сторін щодо розірвання або зміни умов договору протягом місяця договір вважається пролонгованим на той же строк та на тих самих умовах;

- факт користування майном на правах оренди Дочірнім підприємством "Бахмачцивільбуд" станом на 2010 рік підтверджується постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.11.2010, якою встановлено, що майно та об`єкти нерухомості, що знаходяться за адресою м. Бахмач, вул. Першотравнева, 10, і яке відповідачем -Дочірнім підприємством "Бахмачцивільбуд" було продано за договором купівлі-продажу від 16.11.2016 Товариству з обмеженою відповідальністю "Плиски - Агро", належать Закритому акціонерному товариству "Чернігівоблбуд" (зазначене майно орендується у ЗАТ "Чернігівоблбуд" на підставі договору оренди майна від 06.03.2009);

- 16.11.2016 між Дочірнім підприємством "Бахмачцивільбуд" ЗАТ "Чернігівоблбуд" в особі ліквідатора Мурзи Андрія Михайловича (продавець) та Товариства з обмеженою відповідальність "Плиски-Агро" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу майна підприємства банкрута. Згідно п. 1 договору предметом продажу є рухоме майно, а саме: Екскаватора ЭО 2621, 1989 р.в., зав. № НОМЕР_2 , двигун 943616 та агрегату зварювального АДБ-2502-IYIN. На час укладення спірного договору купівлі-продажу право власності на об`єкт продажу належало Публічному акціонерному товариству "Чернігівоблбуд", який є правонаступником ЗАТ "Чернігівоблбуд".

Як зазначив позивач, ухвалою суду від 12.05.2017 у справі №927/1300/13 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" та визнанано недійсним договір купівлі-продажу майна підприємства-банкрута від 16.11.2016, який був укладений відповідно до протоколу аукціону № 218840 від 16.11.2016 між Дочірнім підприємством "Бахмачцивільбуд" Закритого акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" в особі ліквідатора Мурзи Андрія Михайловича та Товариством з обмеженою відповідальністю "Плиски-Агро" про купівлю - продаж зварювального агрегату АДБ-2502-IYIN та екскаватора ЭО 2621, 1989 р.в., зав. № НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_3 .

Позивачем зазначено про те, що судом також встановлено факти про те, що:

- за результатами вирішення спору про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на аукціоні 16.11.2016 між ДП "Бахмачцивілбуд" ЗАТ "Чернігівоблбуд" в особі ліквідатора Мурзи А.М. та ТОВ "Плиски-Агро" (в межах справи №927/1300/13) правові наслідки двосторонньої реституції, обумовлені частиною 1 статті 216 ЦК України, не застосовано;

- 29.03.2017, ТОВ "Плиски Агро" відчужено на користь фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за відплатним договором поставки (купівлі - продажу) №1 спірне рухоме майно, про що, зокрема, свідчить копія вказаного договору, акту приймання - передачі до нього від 29.03.2017 та прибуткового касового ордеру №49 від 29.03.2017;

- на підставі звіту про оцінку майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Лот" станом на 27.09.2016 в межах ліквідаційної процедури ДП "Бахмачцивілбуд" (з метою визначення початкової вартості об`єктів для реалізації) спірна техніка була не придатна до використання через незадовільний технічний стан та потребувала капітального ремонту.

За доводами позивача згідно наданої довідки ПАТ «Чернігівоблбуд» №1/45 від 11.03.2021 за підписом директора та головного бухгалтера ПАТ «Чернігівоблбуд» (а.с. 31) залишкова маса металоконструкцій спірного екскаватора з урахуванням звіту про оцінку майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Лот», станом на 27.09.2016 складає 5327 кг. Ціни на ринку металобрухту станом на момент розгляду судом даної справи становлять 5300 грн. за тону, а вартість маси металобрухту спірного екскаватора становить 6300 х 5,327 = 33560,10 грн.

До матеріалів справи позивачем додана довідка ТОВ «УкрМет Центр» №23 від 11.03.2021 за підписом начальника цеху - Тур О.П., у якій повідомлено, що станом на 11.03.2021 вартість брухту чорних металів становить 6300 грн. за 1 тону.

Крім того, позивачем до матеріалів справи додані роздруківки із сайтів продажу із зазначенням технічних характеристик окремих частин ексковатора та їх ціни (а.с. 15-30).

Вартість маси металобрухту спірного екскаватора у сумі 33560,10 грн. заявлена до стягнення з відповідача за даним позовом.

Відповідач щодо позовних вимог заперечив.

Встановивши фактичні обставини справи, всебічно та повно оцінивши доводи сторін та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та обов`язків зокрема є відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Наведене узгоджується із частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України.

Право на звернення за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів за визначеною законом юрисдикцією господарського суду передбачено нормамистатті 4 Господарського процесуального кодексу України.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи, за захистом якого вона звернулась до суду, а також підтверджений належним доказом факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права.

За частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведеної норми преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені в рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.05.2017 у справі №927/1300/13 про банкрутство Дочірнього підприємства «Бахмачцивілбуд» Закритого акціонерного товариства Чернігівоблбуд (надам - ДП «Бахмачцивілбуд» ЗАТ «Чернігівоблбуд» ), за заявою №1/59 від 30.03.2017 приватного акціонерного товариства «Чернігівоблбуд» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на аукціоні 16.11.2016 між ДП Вахмачцивілбуд ЗАТ Чернігівоблбуд в особі ліквідатора Мурзи А.М. та ТОВ «Плиски-Агро» про продаж зварювального апарату АДБ 2502 1У1N та екскаватора ЕО-2621, 1989 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , що набула законної сили 12.05.2017, встановлено такі обставини:

- 06.03.2009 між Закритим акціонерним товариством "Чернігівоблбуд" (орендодавець) та Дочірнім підприємством "Бахмачцивільбуд" (орендар) було укладено договір оренди майна, відповідно до якого останньому передавалось в оренду майно за актом приймання- передачі до складу яких увійшли екскаватор ЕО-2621 та зварювальний агрегат. Відповідно до п. 6.1. договору оренди строк дії договору з 06.03.2009 до 01.03.2012. Відповідно до п. 6.4. договору після закінчення строку дії договору оренди та за відсутності заяв сторін, щодо розірвання або зміни умов договору на протязі місяця договір вважається пролонгованим на той же строк та на тих самих умовах.

- 16.11.2016 між Дочірнім підприємством "Бахмачцивільбуд" ЗАТ "Чернігівоблбуд" в особі ліквідатора Мурзи Андрія Михайловича (Продавець) та Товариства з обмеженою відповідальність "Плиски-Агро" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу майна підприємства банкрута. Згідно п. 1 договору предметом продажу є рухоме майно, а саме: Екскаватора ЭО 2621, 1989 р.в., зав. № НОМЕР_2 , двигун 943616 та агрегату зварювального АДБ-2502-IYIN. На час укладення спірного договору купівлі-продажу, право власності на об`єкт продажу належало позивачу Публічному акціонерному товариству "Чернігівоблбуд", який є правонаступником ЗАТ "Чернігівоблбуд".

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.05.2017 у справі №927/1300/13 задоволено заяву ПАТ "Чернігівоблбуд" та визнано недійсним договір купівлі- продажу майна підприємства-банкрута від 16.11.2016, який був укладений відповідно до протоколу аукціону №218840 від 16.11.2016 між ДП "Бахмачцивілбуд" ЗАТ "Чернігівоблбуд" в особі ліквідатора Мурзи А.М. та ТОВ "Плиски-Агро" про купівлю-продаж зварювального апарату АДБ-2502-IYIN та екскаватора ЭО 2621, 1989 р.в., зав. № 670305, двигун 943616; правові наслідки двосторонньої реституції, обумовлені частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України, не застосовано.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Чернігівської області №927/900/20 від 14.01.2021, яке набрадо законної сили, у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плиски-Агро" про стягнення 42195грн.: доходу у сумі 21600грн, отриманого відповідачем від продажу екскаватора ЕО-2621, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , а також вартості цього екскаватора, яка складає 20595грн., відмовлено повністю.

Вказаним рішенням встановлено, що:

-29.03.2017 ТОВ "Плиски Агро" відчужено на користь фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за відплатним договором поставки (купівлі - продажу) №1 спірне рухоме майно, про що зокрема свідчить належним чином засвідчена копія вказаного договору, акту приймання - передачі до нього від 29.03.2017 та прибуткового касового ордеру №49 від 29.03.2017;

- на підставі звіту про оцінку майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Лот" станом на 27.09.2016 в межах ліквідаційної процедури ДП "Бахмачцивілбуд" (з метою визначення початкової вартості об`єктів для реалізації) спірна техніка була не придатна до використання через незадовільний технічний стан та потребувала капітального ремонту.

За таких обставин факти встановлені рішеннями суду у справі №927/900/20, №927/1300/17 повторного доведення не потребують.

Предметом спору у справі №927/254/21 є стягнення у порядку ст. 1213 Цивільного кодексу України вартості маси металобрухту у сумі 33560,10 грн., визначеної на момент розгляду справи, безпідставно набутого ТОВ "Плиски-Агро" майна - екскаватора ЕО-2621, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , що не може бути повернутий його власнику - ПрАТ "Чернігівоблбуд" в натурі, з огляду на його відчуження відповідачем третій особі.

За статтею 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його в себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України) (кондикційні зобов`язання).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Виходячи з положень статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення в зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Згідно із частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 11, частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Системний аналіз положень частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 11, частини 1 статті 177, частини 1 статті 202, частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей тощо).

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15.

Судом встановлено, що відповідач - ТОВ "Плиски-Агро", набув у власність сільськогосподарську техніку - екскаватор ЕО-2621, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу майна підприємства-банкрута, укладеного 16.11.2016 на аукціоні між відповідачем та Дочірнім підприємством "Бахмачцивілбуд" Закритого акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" в особі ліквідатора Мурзи Андрія Михайловича, що згідно із чинною ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.05.2017 у справі №927/1300/13 (набула законної сили 12.05.2017) визнано недійсним.

З наведеного слідує, що правова підстава набуття відповідачем спірного рухомого майна на час вирішення даного спору є такою, що відпала, відтак до спірних правовідносин сторін підлягають застосування положення глави 83 Цивільного кодексу України.

Як встановлено судом у рішенні суду від 14.01.2021 у справі №927/900/20, 29.03.2017 ТОВ "Плиски Агро" відчужено на користь фізичної особи ОСОБА_1 за відплатним договором поставки (купівлі - продажу) №1 від 29.03.2017 рухоме майно.

Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Наведена норма передбачає, що поверненню підлягає саме та індивідуально визначена річ, яку набув або зберіг набувач, або така ж кількість родових речей тієї ж якості. Разом з цим, якщо повернути безпідставно набуте майно в натурі неможливо (внаслідок його знищення, загублення або передачі його набувачем третій особі тощо), набувач зобов`язаний відшкодувати іншій стороні (потерпілому) вартість такого майна. Відшкодування вартості безпідставно набутого майна відбувається в тих випадках, коли майно зазнало суттєвих змін чи воно є повністю/частково знищеним, чи наявні інші обставини, що унеможливлюють його повернення потерпілому в тому вигляді, в якому воно існувало на момент укладення недійсного договору. При цьому вартість безпідставно набутого майна, що підлягає відшкодуванню в порядку даної норми визначається саме на момент вирішення спору про повернення майна.

У даному випадку до відшкодування набувачем - ТОВ "Плиски-Агро", в порядку норми ст. 1213 Цивільного кодексу України підлягає стягненню виключно ринкова вартість майна аналогічного тому, яке було безпідставно набуте відповідачем, а не вартість металобрухту.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Ринкова вартість майна, аналогічного тому, яке було безпідставно набуте ТОВ "Плиски-Агро", а саме: ексковатора ЕО-2621,1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 (з урахуванням його технічного стану при набутті відповідачем), (що не може бути повернуте його власнику - ПрАТ "Чернігівоблбуд" в натурі, з огляду на його відчуження ТОВ "Плиски-Агро " третій особі), на момент вирішення даного спору позивачем всупереч вимогам ст. 1213 Цивільного кодексу України позивачем не визначена.

Крім того, позивачем не надано доказів у підтвердження обставин щодо залишкової маси металобрухту екскаватора саме у кількості 5327 кг, так і у підтвердження тієї обставині, що вказана маса екскаватора ЕО 2621 (5 327 кг) є брухтом, а також щодо вартості однієї тони такого металобрухту.

Додані позивачем до матеріалів справи докази у підтвердження визначення маси металобрухту, а саме розрахунок №1/45 від 11.03.2021 залишкової маси екскаватора ЕО2621 ВЗ за підписом директора та головного бухгалтера ПАТ «Чернігівоблбуд» (а.с. 31), довідка ТОВ «УкрМет Центр» №23 від 11.03.2021 за підписом начальника цеху - Тур О.П. та роздруківки із сайтів продажу із зазначенням технічних характеристик окремих частин ексковатора та їх ціни (а.с. 15-30) не є належними доказами, оскільки не є офіційними, не складені компетентними та уповноваженими на це особами та не можуть розцінюватися судом як належні та допустимі докази у розумінні статей 76 та 77 Господарського процесуального кодексу України.

За висновком суду позивачем не доведено в установленому законом порядку правомірність заявленого до відшкодування розміру маси металобрухту у сумі 33560,10 грн. спірного рухомого майна, безпідставно набутого відповідачем (що не може бути ним повернуто позивачу в натурі, з огляду на його відчуження третій особі).

Доказів протилежного позивачем під час судового розгляду справи не надано, доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, позивачем не спростовано, належність та допустимість наданих відповідачем у справі доказів позивачем також не спростовані.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плиски-Агро" про стягнення вартості маси металобрухту екскаватора у сумі 33560 грн. 10 коп. відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

У судовому засіданні 11.05.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 17.05.2021.

Суддя М.О. Демидова