ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021м. ДніпроСправа № 904/5283/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Літ", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення 288 734,21 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мета-Літ" звернулося 24.09.2020 до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яка надійшла до суду 21.10.2020, просить стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" 288 734,21 грн, з яких: 265 881,00 грн - основний борг, 16 892,84 грн - пеня, 2272,71 грн - інфляційні втрати, 3 687,66 грн - 3% річних.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача, а також повернути йому надмірно сплачений судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язання щодо оплати продукції за договором поставки № 61/14 від 06.02.2020.

Провадження у справі відкрито ухвалою господарського суду від 29.09.2020 (суддя Петренко Н.Е) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 , за розпорядженням заступника керівника апарату суду від 22.02.2021 та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 22.02.2021 справу передано для розгляду судді Коліснику І.І.

Ухвалою суду від 26.02.2021 справу прийнято до розгляду cуддею Колісником І.І. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позов, який надійшов до суду 19.03.2021, відповідач зазначає, що станом на дату подання відзиву на позов у нього повністю відсутня заборгованість перед позивачем за поставлений товар за договором. На підтвердження викладеному відповідач посилається на сплату ним під час провадження у цій справі основного боргу у загальній сумі 265881,00 грн, з яких 44154,81 грн у порядку домовленості сторін за рахунок переплати відповідача за іншим договором у складі 73848,00 грн за платіжним дорученням № 16716 від 22.10.2020 та просить закрити судове провадження в частині основного боргу за відсутності предмета спору на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мета-Літ" (далі позивач, постачальник) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (далі відповідач, покупець) укладено договір поставки № 61/14 від 06.02.2020 (далі договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцю продукцію, а покупець прийняти та оплатити її. Найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за цим договором, визначаються сторонами у специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Ціна на продукцію, що поставляється за цим договором, узгоджується сторонами в специфікаціях (пункт 2.1 договору).

Згідно з пунктом 2.3 договору загальна сума договору становить суму всіх підписаних сторонами специфікацій. Ціни на продукцію за цим договором, ціни у видаткових накладних, у рахунках на оплату продукції, інших документах до договору вказуються в національній валюті України.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що покупець здійснює оплату продукції не пізніше 30 календарних днів з дати постачання, якщо інше не вказується в специфікаціях.

Продукція постачається партіями відповідно до письмових заявок покупця, за рахунок постачальника (пункт 4.1 договору).

Відповідно до пункту 4.3 договору строк постачання продукції 3 календарних дні з дати надання заявки, якщо інше не вказується в специфікаціях.

Пунктом 7.1 договору сторони встановили, що у разі порушення покупцем строку оплати продукції згідно специфікації, покупець сплачує пеню у розмірі 0,5% в день від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та діє до 31.12.2021. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору (пункт 11.1 договору).

Специфікаціями № 1 від 16.03.2020 та № 2 від 30.03.2020 сторони погодили поставку товару (брухт чавунний, брухт сталевий) на загальну суму 291 615,00 грн (а.с. 12-13).

Умови розрахунків протягом 14 календарних днів з дати постачання (п.п. 2 специфікацій).

На виконання договору позивач поставив, а відповідач прийняв у межах специфікацій товар на загальну суму 265 881,00 грн, що підтверджується видатковими накладними № 14 від 16.03.2020 на суму 117 954,00 грн, № 15 від 28.03.2020 на суму 147927,00 грн, товарно-транспортними накладними, актами приймання товару (а.с. 14, 16 - 18, 20-21).

Платіжними дорученнями № 17336 від 02.11.2020 на суму 75936,00 грн, № 746 від 19.01.2021 на суму 73106,15 грн, № 1280 від 28.01.2021 на суму 72674,04 грн відповідач здійснив часткову оплату товару на загальну суму 221 716,19 грн (а.с. 71 - 73).

На підставі отриманої 05.11.2020 пропозиції позивача від 02.11.2020 відповідач зарахував у зменшення основного боргу за спірним договором здійснену ним переплату у сумі 44 164,81 грн із платежу у сумі 73848,00 грн за платіжним дорученням № 16716 від 22.10.2020 у рахунок сплати боргу за іншим договором - № 61/81 від 27.06.2019 (а.с. 70, 74).

За таких обставин після звернення позивача з позовом до суду відповідач повністю розрахувався за отриманий товар за договором (221716,19 + 44164,81 = 265 881,00).

Несвоєчасна оплата товару за спірним договором і стала причиною виникнення спору.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з поставкою товару й виконанням/невиконанням відповідачем обов`язку щодо повної його оплати.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

За змістом частин першої та другої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до пункту 3.2 договору та пункту 2 специфікацій та з урахуванням вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу й закінчення строку відповідач зобов`язаний оплатити отриманий товар:

за видатковою накладною № 14 від 16.03.2020 на суму 117 954,00 грн - не пізніше 30.03.2020;

за видатковою накладною № 15 від 28.03.2020 на суму 147 927,00 грн - не пізніше 13.04.2020.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Повна оплата відповідачем отриманого товару мала місце під час судового провадження у справі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України сплата відповідачем під час судового провадження 265 881,00 грн основного боргу є підставою для закриття провадження у справі в цій частині за відсутності предмета спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст.231 ГПК України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частини першої статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у загальній сумі 16 892,84 грн розрахована із заборгованості у сумі 104 979,06 грн за видатковою накладною № 14 від 16.03.2020 за період з 30.03.2020 по 19.10.2020 та із заборгованості у сумі 122 779,41 грн за видатковою накладною № 15 від 28.03.2020 за період з 11.04.2020 по 19.10.2020.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені встановлено, що він здійснений без урахування вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу й закінчення строку при визначенні періоду прострочки виконання зобов`язань з оплати товару та частини шостої статті 232 Господарського кодексу України щодо шестимісячного строку нарахування штрафних санкцій.

За результатом здійсненого судом перерахунку та в межах позовних вимог визначена позивачем пеня підлягає зменшенню та буде фактично становити 15 778,96 грн, з яких:

- 7446,06 грн за період з 31.03.2020 по 30.09.2020 із заборгованості у сумі 104979,06 грн за видатковою накладною № 14 від 16.03.2020;

- 8332,90 грн за період 14.04.2020 по 14.10.2020 із заборгованості у сумі 122779,41 грн за видатковою накладною № 15 від 28.03.2020.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку 3% річних встановлено, що він здійснений без урахування вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу й закінчення строку при визначенні періоду прострочки виконання зобов`язань з оплати товару.

За результатом здійсненого судом перерахунку та в межах позовних вимог визначені позивачем 3% річних підлягають зменшенню та будуть фактично становити 3 648,85 грн, з яких:

1 746,78 грн за період з 31.03.2020 по 19.10.2020 із заборгованості у сумі 104979,06 грн за видатковою накладною № 14 від 16.03.2020;

1 902,07 грн за період з 14.04.2020 по 19.10.2020 із заборгованості у сумі 122779,41 грн за видатковою накладною № 15 від 28.03.2020.

Щодо інфляційних втрат суд зазначає таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Заявлені до стягнення інфляційні втрати становлять 2 272,71 грн, з яких:

1 047,54 грн із заборгованості у сумі 104 979,06 грн за видатковою накладною № 14 від 16.03.2020 за період квітень вересень 2020 року;

1 225,17 грн із заборгованості у сумі 122 779,41 грн за видатковою накладною № 15 від 28.03.2020 за період квітень вересень 2020 року.

За результатом здійсненого судом перерахунку та в межах позовних вимог правові підстави для зменшення визначеної позивачем суми інфляційних втрат відсутні.

Отже, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 21 700,52 грн, з яких: 15 778,96 грн. пеня; 3 648,85 грн - 3% річних, 2 272,71 грн - інфляційні втрати.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких - витрати на професійну правничу допомогу.

16.10.2020 представник позивача подав до суду заяву про визначення попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу у сумі 8840,00 грн. При цьому позивач зазначив про надання ним доказів на підтвердження надання професійної правничої допомоги протягом п`яти днів після винесення рішення у справі, що відповідає частині восьмій статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 38).

За таких обставин на час винесення рішення витрати на професійну правничу допомогу між сторонами не розподіляються.

Під час звернення до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 7 404,59 грн за платіжним дорученням № 82 від 22.09.2020 (а.с. 4).

З урахуванням ціни позову у сумі 288 734,21 грн судовий збір повинен становити 4331,01 грн (288734,21 х 1,5% = 4331,01).

Надмірно сплачений позивачем судовий збір у сумі 3 073,58 грн (7404,59 4331,01 = 3073,58) підлягає поверненню позивачу з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

У прохальній частині заяви про збільшення позовних вимог позивач просить повернути йому надмірно сплачений судовий збір.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 4 314,24 грн (265881,00+21700,52 = 287581,52; 287581,52х4331,01/288734,21 = 4313,72) покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Літ" до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення 288 734,21 грн задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Літ" до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення основного боргу у сумі 265 881,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (ідентифікаційний код 00168076, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Сухий острів, буд. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Літ" (ідентифікаційний код 43365700, місцезнаходження: 51925, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Любавичського Ребе, буд. 16) пеню у сумі 15 778,96 грн, 3% річних у сумі 3 648,85 грн, інфляційні втрати у сумі 2 272,71 грн, судовий збір у сумі 4 314,24 грн.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Мета-Літ" (ідентифікаційний код 43365700, місцезнаходження: 51925, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Любавичського Ребе, буд. 16) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 3 073,58 грн, сплачений ним у складі судового збору у сумі 7404,59 грн за платіжним дорученням № 82 від 22.09.2020, про що постановити ухвалу.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.05.2021.

Суддя І.І. Колісник