Справа № 910/6180/20
Судді Північного апеляційного господарського суду Коротун О.М.
у справі № 910/6180/20 (суддя - Селівон А.М.)
за позовом Публічного акціонерного товариство «Банк «Фінанси та Кредит»
до Акціонерного товариства «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ»
за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про стягнення 207 213 652, 96 грн
та зустрічною позовною заявою Акціонерного товариства «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ»
до Публічного акціонерного товариство «Банк «Фінанси та Кредит»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання недійсним договору в частині,
ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяв про зміну позовних вимог) до АТ «Київмедпрепарат» про стягнення простроченої заборгованості по основному боргу, по відсотках, простроченої заборгованості по щомісячній комісії, пені за прострочення заборгованості по основному боргу, відсотках та комісії.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору про мультивалютну кредитну лінію № 1276м-08 від 16.12.2008 в частині своєчасного та повного повернення кредитних коштів та сплати інших передбачених умовами договору платежів, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нарахована пеня.
Крім того, АТ «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ» звернулося до суду першої інстанції із зустрічною позовною заявою до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання недійсним п. 2.6 договору про мультивалютну кредитну лінію № 1276м-08 від 16.12.2008, з наступними змінами і доповненнями, з моменту ухвалення рішення суду.
В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) посилався на той факт, що положення кредитного договору, які передбачають обов`язок боржника сплачувати комісію за користування кредитом, суперечать положенням ч. 1 ст. 1048, ст. 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, принципам справедливості, добросовісності та розумності і є несправедливими, що є підставою для визнання п. 2.6 договору про мультивалютну кредитну лінію № 1276м-08 від 16.12.2008 недійсним згідно ст. 203, 215 Цивільного кодексу України в судовому порядку.
Також відповідачем за первісним позовом у суді першої інстанції заявлялося клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи, в якому АТ «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ» у зв`язку з непогодженням з наданими позивачем розрахунками позовних вимог просив суд призначити у справі судово-бухгалтерську експертизу.
Відмовляючи у задоволенні такого клопотання, суд першої інстанції зазначив, що обчислення заборгованості, відсотків, комісії та нарахованої позивачем за первісним позовом пені на підставі кредитного договору не потребує спеціальних знань, оскільки їх розмір визначається шляхом математичних розрахунків з урахуванням норм законодавства та умов кредитного договору, а також враховуючи відсутність розбіжностей розрахунків нарахування банком та позичальником заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково. Стягнуто з АТ «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 120 347 029, 90 грн простроченої заборгованості по основному боргу, 52 430 000, 00 грн простроченої заборгованості по сплаті комісії, 10 270 577, 67 грн пені за прострочення погашення основної заборгованості по кредиту та 649 899, 86 грн витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з указаним рішенням, сторони звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 у складі колегії судді: головуючий суддя - Коротун О.М., суді: Майданевич А.Г, Сулім В.В. задоволено клопотання АТ «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ» про призначення експертизи, призначено у справі судову експертизу.

Не погоджуючись з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021, вважаю за необхідне в порядку ч. 3 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України письмово викласти свою окрему думку.

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку для подачі клопотання та власне із самим клопотанням про призначення експертизи, відповідач за первісним позовом просив призначити експертизу тільки в частині суми, яка стосується стягнутої комісії (в якій і оскаржується рішення суду першої інстанції). При цьому мотиви заявлення такого клопотання полягають в тому, що за додатковими угодами не може бути стягнення комісія за період, що передує даті укладення таких угод. Тобто порушене питання є виключно питанням права та не вимагає наявності спеціальних знань. А тому висновок суду про необхідність призначення судової експертизи для обрахунку розміру комісії, яка підлягає (не підлягає) стягненню, є необґрунтованим.

У даному випадку, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що обчислення заборгованості, відсотків, комісії та нарахованої позивачем за первісним позовом пені на підставі кредитного договору не потребує спеціальних знань, оскільки їх розмір визначається шляхом математичних розрахунків з урахуванням норм законодавства та умов кредитного договору. При цьому розбіжності розрахунків нарахування банком та позичальником заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом були відсутні.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Водночас згідно з п. 1 ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу, зокрема, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про правову оцінку положень договору.

За таких обставин, не погоджуюсь з постановленою ухвалою суду апеляційної інстанції від 12.05.2021 про призначення експертизи у даній справі, оскільки поставлені експерту питання не потребують спеціальних знань, а стосуються суто правового питання щодо можливості стягнення комісії за додатковими договорами за період, який передує даті укладення відповідних додаткових угод.

Суддя

Північного апеляційного

господарського суду

"19" травня 2021 р.