ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021м. ДніпроСправа № 904/626/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛАКЛІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ", м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРІН", м.Павлоград

про стягнення заборгованості в сумі 210 505,06 грн.

Суддя Красота О.І.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Балаклійська торгівельна компанія" звернулося до Господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горін" і просить суд стягнути 188 926,06 грн. - боргу, 21579 грн. - штрафні санкції та інфляційні витрати, судовий збір та витрати на професійну правову допомогу.

Крім того, в позовній заяві зазначено, що Позивач зобов`язується протягом 5 днів після ухвалення судового рішення у порядку ч.8 ст.141 ЦПК України надати розрахунок витрат на професійну правову допомогу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором поставки №22 від 01.10.2020 в частині оплати поставленого товару.

Відповідач відзив на позов, а також докази повної оплати до суду не надав, повідомлення про вручення поштового відправлення 49 8 отримано 10.03.2021, в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.

В порушення приписів п.3, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, в прохальній частині позову Позивач, зокрема просить суд стягнути штрафні санкції та інфляційні витрати в розмірі 21 579,00 грн., в тексті позовної заяви зазначено, що розрахунок штрафу, пені та інфляційних витрат в окремому додатку до позовної заяви.

Проте, в розрахунку вказано інфляційні збитки та 3% річних та не визначено розрахунок щодо штрафу та пені. Крім того, в розрахунку 3% річних Позивачем не прийнято до уваги оплату в розмірі 3000,00 грн. від 12.10.2021, та суму оплати в розмірі 2300,00 грн. від 30.10.2020 та включено її до суми 3% річних.

Позивачу необхідно визначитись із позовними вимогами та надати обґрунтований розрахунок стягуваних сум із зазначенням їх розміру та періоду нарахування (з, до).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2021 позовну заяву залишено без руху. Позивачу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали господарського суду про залишення позовної заяви без руху, усунути недоліки позовної заяви, а саме: визначитись із позовними вимогами та надати обґрунтований розрахунок стягуваних сум із зазначенням їх розміру та періоду нарахування (з, до).

19.05.2021 Позивач направив заяву про усунення недоліків позовної заяви і просить суд визнати поважними причини пропуску встановленого судом строку на усунення недоліків позовної заяви та поновити їх. Відкрити провадження у справі та стягнути з Відповідача 188 926,06 грн. - заборгованості, 4297,55 грн. - пені, 9446,30 грн. - штрафу, 4156,37 грн. - інфляційних витрат, 1074,39 грн. - 3% річних.

Органу, що здійснюватиме примусове виконання винесеного рішення, здійснювати нарахування пені за наступною формулою:

Сума пені = А X 2Б% X В / 364, де

А - сума основної заборгованості, що складає 188926,06 грн.

Б - облікова ставка НБУ у відповідний період

В - кількість днів прострочки

за період з 27.11.2020 і до моменту виконання рішення, але не більше, ніж за шість місяців.

Органу, що здійснюватиме примусове виконання винесеного рішення, здійснювати нарахування 3% річних за наступною формулою:

Розмір 3% = А X 3% X В / 364, де

А - сума основної заборгованості, що складає 188926,06 грн.

В - кількість днів прострочки

за період з 27.11.2020 і до моменту виконання рішення, але не більше, ніж за три роки.

Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху отримана Позивачем 07.05.2021, наступні три дні - 08.05., 09.05 та 10.05 були офіційними вихідними днями, тобто перший робочий день після вручення ухвали був 11.05.2021, а отже в дійсності Позивач мав лише два робочі дні на усунення недоліків, що є занадто малим строком.

Товариство не має в своєму штаті юрисконсульта, який би займався претензійно-позовною роботою, тому у випадку виникнення подібних ситуацій, Товариство звертається за допомогою до сторонніх осіб.

Директор ТОВ Балаклійська торгівельна компанія з 01.05.2021 по 14.05.2021 перебував на самоізоляції, оскільки контактував з особою, що хворіла на коронавірусну хворобу, щ підтверджується копією наказу, а тому Товариство не мало можливості ні укласти договір про надання правової допомоги з фахівцем в галузі права (договір з представником був укладений лише 14.05.2021), ні підписати заяву про усунення недоліків, тобто фактично Позивач був позбавлений можливості усунути недоліки позовної заяви в строк, встановлений судом.

Відповідно до ч. 4 Прикінцевих положень ГПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до ст.119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Отже, за викладених вище обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви Позивача в частині поновлення процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійська торгівельна компанія" в частині поновлення процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви - задоволено. Продовжено розгляд справи. Справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БАЛАКЛІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" (далі-Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОРІН" (далі-Відповідач, Покупець) укладено Договір №22 (а.с.11-15).

Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставляти та передати у власність Покупця Продукцію, визначену у п.2.1 цього Договору (далі-Товар або Продукція), а Покупець прийняти та оплатити Продукцію в асортименті, кількості та за цінами, викладеними у видаткових накладних (товарно-транспортних) накладних або у Додатках до цього Договору, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Під Додатками до цього Договору маються на увазі додаткові угоди, специфікації, додатки, узгоджені Постачальником замовлення Покупця, рахунки та видаткові накладні, які видаються Постачальником. Всі Додатки до даного Договору становлять невід`ємну частину Договору (п.1.2. Договору).

Згідно п.4.1 Договору, Постачальник здійснює поставку Товару на умовах DAP (Інкотермс-2010): навантаження, доставка (транспортні затрати) здійснюється силами та за рахунок Постачальника за адресою: вказаною в замовленні, розвантаження Товару здійснюється силами та за рахунок Покупця.

За пунктом 5.3. Договору, приймання-передача Продукції здійснюється представниками обох Сторін на складі доставки згідно наданих Постачальником супроводжуючих документів на Товар із підписанням відповідних накладних. Приймання Товару оформлюється шляхом поставлення Покупцем на примірнику видаткової накладної дати отримання Товару, підпису уповноваженої особи (розшифровка підпису Покупця обов`язкова) за наявності належно оформленої Довіреності та обов`язковим зазначенням реквізитів довіреності у видатковій накладній, на підставі якої діє уповноважена особа.

Розрахунки за кожну поставлену партію Продукції здійснюється Покупцем у безготівковому порядку в українській валюті гривнях шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на поточний рахунок Постачальника або у готівковій формі шляхом внесення грошових коштів в касу Постачальника. Усі витрати, витрати пов`язані з переказом коштів несе Покупець (п.6.4. Договору).

Відповідно до 6.5. Договору, датою оплати продукції дата зарахування коштів, сплачених Покупцем за поставлену партію Продукції на розрахунковий рахунок Постачальника.

В п.6.7. Договору, Покупець проводить оплату товару на умовах відстрочення платежу протягом 7 календарних днів з дати поставки.

Позивач вказує, що узгодили асортимент, кількість та вартість Товару, яка становить 224 435,99 грн.

Позивач свої зобов`язання щодо поставки продукції виконав в повному обсязі, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними: №11750 від 08.10.2020, №12015 від 15.10.2020, 12880 від 03.11.2020, №11476 від 05.10.2020, №12634 від 27.10.2020, №12369 від 22.10.2020, №12754 від 29.10.2020 (а.с.20-27).

Проте, Відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару не виконав належним чином, строк оплати Товару сплинув 10.11.2020, тому у Відповідача утворилась заборгованість в сумі 188 926,00 грн.

Як вказує Позивач, останній направив Відповідачу претензію щодо оплати заборгованості.

На претензію Позивача, Відповідач направив відповіді від 16.11.2020 та 02.12.2020, згідно яких визнав факт поставки та отримання товару на суму заборгованості в повному обсязі та зазначив, що погашення заборгованості за поставлений товар здійснить до кінця 2020 року (а.с.16, 17).

В подальшому Відповідач на адресу Позивачу направив лист від 29.01.2021, в якому Відповідач визнає заборгованість, проте у зв`язку з карантином в Україні не має можливості оплатити заборгованість (а.с.18).

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 188 926,06 грн. не оплачено, що і стало причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 6.7. Договору поставки, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 188 926,06 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.9.4 Договору, у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань, сторона Договору, що прострочила,сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення сплати платежів.

Як вказувалось вище, Позивач звернеться до органу, що здійснюватиме примусове виконання винесеного рішення, здійснювати нарахування пені за наступною формулою:

Сума пені = А X 2Б% X В / 364, де

А - сума основної заборгованості, що складає 188926,06 грн.

Б - облікова ставка НБУ у відповідний період

В - кількість днів прострочки

за період з 27.11.2020 і до моменту виконання рішення, але не більше, ніж за шість місяців.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, Позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 4 297,55 грн. за період з 27.11.2020 по 03.02.2021.

Перевіривши правильність розрахунку пені, суд зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено невірно, тому позовна вимога щодо стягнення з Відповідача пені підлягає задоволенню частково в розмірі 4 279,83 грн. в сумі розрахованої судом.

В решті позовних вимог в сумі 17,72 грн. відмовити.

Згідно п.9.3 Договору, у пивку затримки оплати продукції понад узгоджену в Договорі відстрочку більше ніж 10 календарних днів, Покупець сплачує на користь Постачальника штраф в розмірі 5% від вартості несвоєчасно оплаченої Продукції.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати отриманого товару більш ніж на десть днів, Позивачем останньому нараховано 5% штрафу у розмірі 9 446,30 грн.

Перевіривши правильність розрахунку 5% штрафу, суд зазначає, що розрахунок Позивачем зроблено вірно, тому вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 5% штрафу на суму 9 446,30 грн. є такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання Позивачем нараховано 3% річних за загальний період прострочення з 27.11.2020 по 03.02.2021 у сумі 1 074,39 грн.

Як вказувалось вище, Позивач звернеться до органу, що здійснюватиме примусове виконання винесеного рішення, здійснювати нарахування 3% річних за наступною формулою:

Розмір 3% = А X 3% X В / 364, де

А - сума основної заборгованості, що складає 188926,06 грн.

В - кількість днів прострочки

за період з 27.11.2020 і до моменту виконання рішення, але не більше, ніж за три роки.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних, приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 3% річних зроблено невірно, згідно перерахунку зробленого судом, позовна вимога щодо стягнення з Відповідача 3% річних підлягає задоволенню частково в розмірі 1 069,96 грн. В решті позовних вимог в сумі 4,43 грн. відмовити.

Також, Позивачем нараховано Відповідачу інфляційні витрати в сумі 4 156,37 грн. за період з грудня 2020 по січень 2021.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат у сумі 4 156,37 грн., судом встановлено, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, однак він є меншим ніж сума розрахована судом, тому ці вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача інфляційних витрат у сумі 4 156,37 грн. є такими, що підлягають задоволенню в сумі, заявленій Позивачем.

З огляду на викладене, позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню частково зі стягненням з Відповідача 188 926,06 грн. - заборгованості, 4 279,83 грн. - пені, 9 446,30 грн. 5% штрафу, 4 178,48 грн. - інфляційних витрат, 1 069,96 грн. - 3% річних.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.193, 216, 217, 230, 265 Господарського Кодексу України, ст. ст. 509, 525-526, 530, 549, 610- 612, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРІН", (51400, м.Павлоград, вул.Полтавська, буд.129, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛАКЛІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ", (61057, м.Харків, вул.Сумська, 22, ) 188 926,06 грн. - заборгованості, 4 279,83 грн. - пені, 9 446,30 грн. 5% штрафу, 4 178,48 грн. - інфляційних витрат, 1 069,96 грн. - 3% річних та судовий збір у сумі 3 014,11 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

24.05.2021