ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" травня 2021 р. Справа № 911/1447/21

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Льовін Груп» про вжиття заходів забезпечення позову

встановив:

17.05.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області до подання позовної заяви від Товариства з обмеженою відповідальністю «Льовін Груп» надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- заборони ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) вчиняти будь-які, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_2 та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в т.ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо квартири АДРЕСА_2 та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана вище заява обґрунтована тим, що заявник має намір звернутись до суду з позовом в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Бора» про відшкодування збитків, завданих його посадовою особою генеральним директором Погодіним Андрієм Олексійовичем, в розмірі 5 500 583,75 грн.

В розрізі вказаного вище, заявник зазначив, що він є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Бора», тоді як внаслідок службової недбалості директора вказаного товариства у останнього виникло перед ТОВ «Авіаремонтне підприємство «УРАРП» 5 500 583,75 грн заборгованості з повернення фінансової допомоги, яка була отримана ТОВ «Авіакомпанія «Бора» з метою купівлі повітряного судна за договором купівлі-продажу №2 від 19.11.2019.

Так, за доводами заявника, придбаний ТОВ «Авіакомпанія «Бора» за вказаним вище договором купівлі-продажу №2 від 19.11.2019 літак не придатний до використання, однак директором не було вчинено жодних заходів для розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених на його виконання коштів.

З огляду на вказане заявник зазначив, що предметом позову, з яким заявник має намір звернутися до суду, є вимоги про стягнення з ОСОБА_1 5 500 583,75 грн збитків.

Отже, заявник стверджує, що подальше відчуження ОСОБА_1 належного йому на праві власності майна може істотно ускладнити та унеможливити подальший ефективний захист або поновлення порушених прав позивача.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 136, ч. 1 ст. 137, ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладені норми процесуального законодавства метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є, зокрема, уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд, зокрема, має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Так, обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі №921/40/20.

Отже, заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Однак обрані позивачем заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо відчуження належного йому майна і шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цього майна, не відповідають предмету позову, з яким заявник має намір звернутися до суду, оскільки такі заходи стосуються безпосередньо належного відповідачу на праві власності нерухомого майна, тоді як наміру звернутися до суду з вимогами майнового характеру щодо вказаного нерухомого майна, заявник у поданій заяві не обґрунтував.

До того ж, позивачем не доведено, що обрані ним заходи до забезпечення позову спрямовано на ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду в розрізі предмету майбутнього позову, тоді як саме лише зазначення заявником по тексту заяви про можливість ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених прав не свідчить про наявність підстав для застосування обраних заявником заходів забезпечення позову.

За таких обставин, оскільки обрані позивачем заходи до забезпечення позову не відповідають предмету позову, з яким заявник має намір звернутися до суду, а обставин спрямованості таких заходів на ефективний захист або поновлення порушених прав заявника доказово не обгрунтовано в розрізі предмету позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Льовін Груп» про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Льовін Груп» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала складена та підписана 19.05.2021, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема