ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2021 року м. Дніпро Справа № 904/35/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Кузнецової І. Л., Широбокової Л.П.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2021р. (суддя Бєлік В.Г., м. Дніпро, повний текст рішення складено 05.03.2021 р.) у справі

за позовом Акціонерного товариства "ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Покров, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства "Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області", м. Покров, Дніпропетровська область

про стягнення збитків у загальному розмірі 10 435,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області", про стягнення збитків, у загальному розмірі 10 435,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 29.11.2019р. за результатами перевірки Покровським міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області складений Акт перевірки дотримання страхувальником вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування № 13. Згідно Акту № 13 від 29.11.2019 р. Покровським міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області встановлені порушення при призначенні виплат за листками непрацездатності, які видані в тому числі КЗ "ЦМЛ м. Покров "ДОР". Позивач зазначив, що Відповідачем були порушені вимоги п. 4.3 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 13.11.2001р. № 455. Так, листок непрацездатності не закритий днем надходження документів хворого на МСЕК, дата встановлення інвалідності не вказана. 16.12.2019 р. Управління виконавчої дирекції ФСС в Дніпропетровській області винесло рішення № 749/16, про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій до підприємства за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на суму 26 614, 76 грн., з яких сплата суми нарахованої допомоги по листку непрацездатності серіі АДЕ № 125104, у розмірі 6 750,73 грн. та по листку непрацездатності серіі АДБ № 181588 у розмірі 205,95 грн. не прийнятих до заліку, які виданні з порушенням норм чинного законодавства та штраф у розмірі 50% - 3 478,34 грн. На виконання Рішення від 16.12.2019р., Управління виконавчої дирекції ФСС в Дніпропетровській області, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2020р., постанови третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020 р. по справі № 160/571/20, АТ "ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК платіжним дорученням від 04.12.2020 р. № 28563 перерахувало кошти, в сумі 26 614,76грн. на рахунок Покровського МВ УВД ФССУ в Дніпропетровській області. Крім того, 6 876,10 грн. сплачено по ЛН серії АДЕ № 125104 працівнику та 205,95 грн. по ЛН серії АДБ № 181588 працівнику ОСОБА_1 . Таким чином, АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" понесло збитки. Відповідно до Переліку виплат матеріального забезпечення застрахованим особам, по яких виявлено порушення законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування (Таблиця 2 до Акту № 13) до цієї суми 26 614,76 грн. входить і сума у зв`язку з порушенням видачі двох листків непрацездатності серії АДЕ № 125104 за період з 22.04.2017 р. по 22.06.2017 р., виданий ОСОБА_2 , касиру-контролеру 1 категорії столової № 4 ЦХтаТО ПАТ "Орджонікідзевський ГЗК" та ЛН серії АДБ № 181588 за період з 25.03.2017 р. по 27.03.2017 р., виданий ОСОБА_1 , учню машиніста насосних установок, зайнятий перекачуванням шламів 1 розряду ДМС2 ЦПШ ПАТ "Орджонікідзевський ГЗК". Наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою Відповідача та збитками, на думку позивача, очевидна, адже саме внаслідок порушень лікарів, інших посадових осіб закладів охорони здоров`я норм ст. ст. 41, 69 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я", наказу Міністерства охорони здоров`я від 09.04.2008 року за № 189 "Про затвердження Положення про експертизу тимчасової непрацездатності", Інструкцій № 455 та № 532, при заповненні листків непрацездатності серії АДЕ № 125104 та АДБ № 181588 АТ "Покровський ГЗК" безпідставно нарахував і сплатив кошти, надав до заліку за рахунок коштів загальнообов`якового державного соціального страхування.

Відповідач з позовними вимогами не погодився, оскільки під час розгляду справи №160/571/20 суд зазначав про наявність помилок при складанні лікарями листків непрацездатності, але Позивач в цій справі не ставив питання щодо визнання цих документів недійсними і суди, таких висновків не робили. Більше того, суди звернули увагу на те, що саме Позивач несе відповідальність за неправильне використання страхових коштів, адже саме його, Позивача, комісія із соціального страхування призначала громадянам (працівникам Позивача) допомогу по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування. Таким чином вважає, що Позивач обрав неправильний спосіб захисту його порушеного права. Відповідач також зазначив, що у будь-якому випадку у справі щодо відшкодування Позивачу заявлених в позові збитків Лікарня відповідачем бути не може, позаяк ніякого спору з приводу цих збитків між Позивачем і Лікарнею не існує і існувати не може.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2021р. в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності причинного зв`язку між збитками та поведінкою відповідача.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду повністю та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою Відповідача та збитками очевидна, адже саме внаслідок порушень лікарів, інших посадових осіб закладів охорони здоров`я норм ст. ст. 41, 69 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я", наказу Міністерства охорони здоров`я від 09.04.2008 року за № 189 "Про затвердження Положення про експертизу тимчасової непрацездатності", Інструкцій № 455 та № 532, при заповненні листків непрацездатності серії АДЕ № 125104 та АДБ № 181588 АТ "Покровський ГЗК" безпідставно нарахував і сплатив кошти, надав до заліку за рахунок коштів загальнообов`якового державного соціального страхування.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить оскаржуване рішення залишити без змін.

В обгрунтування своїх заперечень, Позивач вказує на те, що скаржник не довів і не підтвердив доказами невідповідність рішення суду першої інстанції законодавству, фактичним обставинам і наявним у справі документам. Крім того вважає, що апеляційна скарга є переписаною наново позовною заявою з тими ж самими аргументами, які в сукупності з наданими сторонами доказами суд першої інстанції перевірив і належним чином оцінив.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П..

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.04.2021р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2021р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи

Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" є страхувальником Фонду соціального страхування України у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як встановлено судом першої інстанції та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу від 18.09.2019р. № 46, повідомлення про проведення планової перевірки від 24.10.2019р. № 28.І-07/733, направлення на проведення перевірки від 11.11.2019р. № 13 Покровським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в період з 11.11.2019р. по 29.11.2019р. проведено планову перевірку дотримання страхувальником, АТ "Покровський ГЗК", вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування, за період з 01.10.2016 р, по 30.09.2019 р.

29.11.2019р., за результатами перевірки Покровським міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області складений Акт перевірки дотримання страхувальником вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування № 13 (далі за текстом - Акт №13).

Згідно Акту № 13 від 29.11.2019 року Покровським міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області встановлені порушення при призначенні виплат за листками непрацездатності, які видані в тому числі КЗ "ЦМЛ м. Покров "ДОР"

Це порушення стосується і двох листків непрацездатності: серії АДЕ № 125104, за період з 22.04.2017 р. по 22.06.2017 р., виданий ОСОБА_3 ; серії АБД № 181588, за період з 25.03.2017 р. по 27.03.2017 р., виданий ОСОБА_1 .

Згідно Акту перевірки №13 від 29.11.2019 р. встановлені порушення при призначенні виплат, а саме:

1. ОСОБА_3 «нараховано та виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності після встановлення медико-соціальною експертною комісією іншої групи інвалідності (згідно з довідкою МСЕК групу інвалідності встановлено з 05.05.2017 р.)».

При цьому, Відповідачем були порушені вимоги п. 4.3 Інструкції (далі- Інструкція) про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 13.11.2001р. № 455. Так, листок непрацездатності не закритий днем надходження документів хворого на МСЕК, дата встановлення інвалідності не вказана.

2. ОСОБА_1 «нараховано та виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності на підставі листка непрацездатності на бланку якого зроблено більше двох виправлень».

АТ "Покровський ГЗК не погодився з наданим Актом № 13, надав свої заперечення до нього, за вих. № 101-825 від 09.12.2019р. (а.с.24-25).

16.12.2019 р., Управління виконавчої дирекції ФСС в Дніпропетровській області винесло рішення № 749/16, про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій до АТ "Покровський ГЗК", за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на суму 26 614, 76 грн., з яких сплата суми нарахованої допомоги по листку непрацездатності серіі АДЕ № 125104, у розмірі 6 750,73 грн. та по листку непрацездатності серіі АДБ № 181588, у розмірі 205,95 грн. не прийнятих до заліку, які виданні з порушенням норм чинного законодавства та штраф у розмірі 50% - 3 478,34 грн.

Не погодившись з висновками та вимогами Покровського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, викладеними в Акті № 13 та Рішенні № 749/16 від 16.12.2019р., АТ "Покровський ГЗК" звернулося до суду з адміністративним позовом щодо визнання протиправним та скасування Рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області № 749/16 від 16.12.2019 р., про проведення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства.

Проте, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2020р., постановою третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020 р. по справі № 160/571/20 підприємству відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

На виконання Рішення від 16.12.2019р., Управління виконавчої дирекції ФСС в Дніпропетровській області, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2020р., постанови третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020 р. по справі № 160/571/20, АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" платіжним дорученням від 04.12.2020 р. № 28563 перерахувало кошти в сумі 26 614,76грн. на рахунок Покровського МВ УВД ФССУ в Дніпропетровській області.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положеннями ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Частинами 1 та 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Господарський кодекс України збитками визначає витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 ГК України).

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 623 ЦК України, розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Виходячи з наведеного та в силу ст. 74 ГПК України, саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв`язку між протиправною поведінкою та збитками потерпілої сторони.

Матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат в сумі 10 435,02 грн. внаслідок неправомірної виплати за рахунок внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності причинного зв`язку між збитками та поведінкою відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Згідно з ч. 3 ст. 30 цього Закону, рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

На виконання ст. 30 Закону №1105-XIV, постановою правління Фонду соціального страхування України 19.07.2018 р. № 13 затверджено Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - Положення №13).

Підпунктом 3.1.1 п.3.1 Положення №13 передбачено, що Комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах, на поховання) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків тощо. Приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково). Перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

Тобто, одним з обов`язків комісії є перевірка правильності видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

Суд першої інстанції доречно наголосив на тому, що комісією повинно бути здійснено перевірку на помилки та дефекти у заповненні листка непрацездатності з технічної сторони, а також наявності виправлень, або повноти інформації (щодо страхувальника, застрахованої особи) тощо.

Отже позивач поніс збитки внаслідок неналежного здійснення перевірки листків непрацездатності комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства.

Таким чином понесення вказаних вище витрат позивачем, не зумовлено протиправною поведінкою відповідача, тоді як для кваліфікації витрат, як збитків, необхідно встановити безпосередній причинний зв`язок між витратами особи та порушеннями, вчиненими іншою особою.

З огляду на вказане, суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Також колегія суддів звертає увагу на правому позицію Верховного Суду викладену у постанові від 06.03.2018р. у справі № 805/3126/17-а, відповідно до якої посилання на п. 8.3 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, яким передбачено, що за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, відповідальність несуть лікарі є безпідставним, оскільки оскаржуваним рішенням позивача притягнуто до відповідальності не за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, а за порушення порядку використання страхових коштів, що були виплачені за листками непрацездатності, які заповнені з порушенням встановлених правил, обов`язок перевірки яких покладено на працівників, які ведуть бухгалтерський облік. Оскільки у порушення вимог чинного законодавства, було нарахувано та сплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності за листками непрацездатності, які були видані та оформлені неналежним чином, відповідач правомірно прийняв рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 1, 2, 4 ст. 74 ГПК України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому ст. 74 ГПК України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги відхиляються колегією суддів як такі, що не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції і не можуть бути самі по собі підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

За змістом статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка проявляється в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Зазначена норма Конституції України міститься і в ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

10. Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03. 2021р. у справі № 904/35/21 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на Апелянта Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню у зв`язку із малозначною справою, крім випадків передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М.Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.П. Широбокова