номер провадження справи 33/31/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 Справа № 908/569/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/569/21

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Грицканюк Ніни Михайлівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення суми

За участю представників сторін:

від позивача: Голубова І.О., довіреність № 76 від 01.03.2021;

від відповідача: не з`явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

04.03.2021 у Господарський суд Запорізької області через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява (вих. б/н від 04.03.2021) Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" до Фізичної особи-підприємця Грицканюк Ніни Михайлівни про стягнення 107453,00 грн. основного боргу за спожиту активну електричну енергію за період: травень 2018 - грудень 2018, 15311,80 грн. пені, 7727,30 грн. 3% річних, 15024,51 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 04.03.2021 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/569/21 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.03.2021 у справі № 908/569/21 вказана позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі.

До суду 17.03.2021 від позивача надійшли документи на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.03.2021 суддею Мірошниченко М.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/569/21 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 33/31/21. Судове засідання призначено на 13.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.04.2021 відкладено розгляд справи на 18.05.2021.

У судове засідання 18.05.2021 з`явився представник позивача. Відповідач не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 18.05.2021 справу розглянуто, оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги, згідно з позовною заявою мотивовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором про постачання електричної енергії № 1508 від 10.04.2006, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 107453,00 за спожиту активну електричну енергію за період: травень 2018 - грудень 2018. Окрім вказаної заборгованості позивач також просив стягнути з відповідача 15311,80 грн. пені, 7727,30 грн. 3% річних, 15024,51 грн. інфляційних втрат. Позов обґрунтований ст.ст. 275, 276 ГК України, ст.ст. 11, 15, 16, 230, 509, 525, 526, 530, 625 ЦК України, умовами договору № 1508 від 10.04.2006.

Відповідач у судові засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, обґрунтованого відзиву на позов не подав. Про розгляд справи у господарському суді повідомлений належним чином. Ухвали суду направлені відповідачу на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Чернишевського, буд. 6. Ухвала про відкриття провадження у справі, що направлялася відповідачу, була повернута до суду з відміткою поштового відділення зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Відтак, згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України ухвала є такою, що вручена відповідачу. Також ухвала від 13.04.2021 була розміщена на інтернетсайті «Судова влада України».

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, відповідач не був позбавлений можливості ознайомитися з ухвалами суду у дійсній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень та отримати копію ухвали на поштовому відділенні зв`язку.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, належне повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, а також доказове наповнення матеріалів справи, враховуючи, що пріоритетом для спрощеного позовного провадження є швидке вирішення справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

10.04.2006 між Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго", новим найменуванням якого відповідно до розділу 1 нової редакції статуту ПАТ "Запоріжжяобленерго" є Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (постачальник електричної енергії за договором, позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем Грицканюк Ніною Михайлівною (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії № 1508.

За умовами Договору (розділ 1) постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 "Точки продажу електричної енергії споживачу".

Згідно з п. 2.3.4 вказаного Договору споживач зобов`язався оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та додатка № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії».

До Договору сторонами підписаний додаток № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» пунктом 7 якого визначено, що за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних наданого споживачем «Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» з урахуванням сум платежів, що надійшли від споживача.

Рахунки або платіжні вимоги-доручення віддаються уповноваженому представнику споживача під розпис у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою постачальника журналі (пункт 10 додатку № 4). Споживач зобов`язаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги-доручення, що направляються йому постачальником електричної енергії. Датою отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення вважається: при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7 днів); у випадку вручення рахунка уповноваженому представнику споживача під розпис в журналі - дата, зазначена у журналі; при направленні нарочним - дата вручення споживачу (пункт 11 додатку № 4).

Як слідує з матеріалів справи за договором № 1508 від 10.04.2006 позивачем були виписані, а відповідачем отримані: рахунок № 1508/5а від 31.05.2018 на суму 9261,89 грн. за спожиту у травні 2018 електроенергію (рахунок отриманий 01.06.2018, сторонами підписаний акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за травень 2018 - 3722 кВт.год., 28.12.2018 відповідачем було оплачено згідно меморіального ордеру № @2PL85735 суму 10000,00 грн., із якої: 1012,82 грн. зараховано в погашення заборгованості за квітень 2018, 8987,18 грн. - за травень 2018); рахунок № 1508/6а від 30.06.2018 на суму 4596,11 грн. за спожиту у червні 2018 електроенергію (рахунок отриманий 03.07.2018, спожито протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за червень 2018 - 1847 кВт.год.); рахунок № 1508/7а від 31.07.2018 на суму 26309,27 грн. за спожиту у липні 2018 електроенергію (рахунок отриманий 02.08.2018, сторонами підписаний акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за липень 2018 - 10388 кВт.год., оплачено 5445,00 грн. згідно з меморіальним ордером № @2PL429516 від 07.08.2018); рахунок № 1508/8а від 31.08.2018 на суму 8894,70 грн. за спожиту у серпні 2018 електроенергію (рахунок отриманий 31.08.2018, сторонами підписаний акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за серпень 2018 - 3512 кВт.год., оплачено 6000,00 грн. згідно з меморіальним ордером № @2PL673367 від 31.08.2018); рахунок № 1508/9а від 30.09.2018 на суму 73743,46 грн. за спожиту у вересні 2018 електроенергію (рахунок отриманий 02.10.2018, сторонами підписаний акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за вересень 2018 - 29117 кВт.год.); рахунок № 1508/10а від 31.10.2018 на суму 10,28 грн. за спожиту у жовтні 2018 електроенергію (рахунок отриманий 31.10.2018, сторонами підписаний акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за жовтень 2018 - 4 кВт.год.); рахунок № 1508/11а від 30.11.2018 на суму 131,17 грн. за спожиту у листопаді 2018 електроенергію (рахунок отриманий 05.12.2018, сторонами підписаний акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за листопад 2018 - 51 кВт.год.); рахунок № 1508/12а від 31.12.2018 на суму 4938,30 грн. за спожиту у грудні 2018 електроенергію (рахунок отриманий 02.01.2019, сторонами підписаний акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за грудень 2018 - 1920 кВт.год.).

Відповідач, як зазначено вище, вказані рахунки оплатив частково, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом, за яким відкрите провадження у дійсній справі.

02.06.2020 позивач направив відповідачу претензію № 24 від 29.05.2020 щодо погашення заборгованості за договором № 1508 від 01.04.2006 на вказані банківські реквізити. Відповідь на претензію у матеріалах справи відсутня.

Вирішуючи спір по суті суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у встановлений строк.

Неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором № 1508 від 10.04.2006 підтверджено матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачем належних та допустимих у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України доказів оплати суми боргу 107453,00 грн. за спожиту активну електроенергію за період: травень - грудень 2018 суду не подано. Відповідач проти позову не заперечив.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 107453,00 грн. основного боргу за спожиту активну електроенергію за період: травень - грудень 2018 суду.

У зв`язку з порушенням відповідачем термінів оплати за договором позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у сумі 15311,80 грн.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.2.1 Договору № 1508 (у редакції додаткової угоди від 24.05.2018) передбачено, що за недотримання термінів сплати рахунків за активну електроенергію споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобов`язання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення (але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати. На суму нарахованої пені, 3% річних та інфляційних нарахувань споживачу виставляється рахунок або пред`являється претензія або вимога.

Таким чином, договором встановлений період нарахування пені - по день фактичної оплати.

Факт прострочення відповідачем зобов`язання з оплати поставленої активної електричної енергії матеріалами дійсної справи доведено.

Позивач виписав відповідачу рахунок № 1508 від 12.02.2021 на суму 15311,80 грн. пені, який був направлений останньому поштою 15.02.2021.

Розрахунок пені зроблений позивачем виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України окремо по кожному рахунку.

Перевіривши розрахунок пені, поданий позивачем, судом встановлено, що він є правильним. Із відповідача на користь позивача стягується 15311,80 грн. пені.

Позивачем також заявлена вимога про стягнення 7727,30 грн. 3% річних, нарахованих за загальний період із 12.06.2018 по 31.01.2021, та 15024,51 інфляційних втрат, нарахованих за загальних період із липня 2018 по січень 2021 включно.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних та інфляційних втрат заявлені позивачем обґрунтовано.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок включаються й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення інфляційних втрат за період із липня 2018 по січень 2021 включно.

Розрахунок інфляційних втрат, зроблений позивачем, судом перевірений та визнається не правильним, оскільки позивачем неправильно визначені сукупні індекси інфляції за вказані періоди.

Згідно перерахунку суду загальна сума інфляційних втрат у межах заявленого позивачем періоду склала 15516,19 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України суд не виходить за межі позовних вимог, із відповідача на користь позивача стягується 15024,51 грн. інфляційних втрат.

Розрахунок 3% річних, зроблений позивачем, судом перевірений та визнається правильним. Із відповідача на користь позивача стягується 7727,30 грн. 3% річних.

Таким чином, на підставі викладеного вище позовні вимоги у цілому задовольняються судом повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 2270,00 грн. покладається відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Грицканюк Ніни Михайлівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ) 107453 (сто сім тисяч чотириста п`ятдесят три) грн. 00 коп. основного боргу за спожиту активну електричну енергію за період: травень 2018 - грудень 2018 р., 15311 (п`ятнадцять тисяч триста одинадцять) грн. 80 коп. пені, 7727 (сім тисяч сімсот двадцять сім) грн. 30 коп. 3% річних, 15024 (п`ятнадцять тисяч двадцять чотири) грн. 51 коп. інфляційних втрат, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 19 травня 2021.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.В. Мірошниченко