РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.05.2021Справа № 910/20036/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Коваленко М.О., розглянувши справу за позовом Дніпровської міської ради (просп. Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, 49000) до Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001), державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Клюковського Максима Володимировича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «РУШ» (вул. Володимира Антоновича, буд. 6, м. Дніпро, 49101), про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

Представники сторін:

від позивача - Гущина М.С.;

від відповідача 1 (Міністерство юстиції України): Юрченко О.В.;

від відповідача 2 (державний реєстратор Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Клюковський Максим Володимирович): не прибув;

від третьої особи (Товариство з обмеженою відповідальністю «РУШ»): Єльніков І.М.

В С Т А Н О В И В:

17.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позов мотивований тим, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2007 у справі № 38/590-07 визнано за ТОВ «РУШ» право спільної власності на 59% частини нежилого приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда (проспект Богдана Хмельницького), буд. 113, прим. 106, яке належить територіальній громаді міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради. На підставі вказаного рішення суду до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Клюковським М. В. було внесено запис про право власності ТОВ «РУШ» на вказане нерухоме майно за № 29087905, із зазначенням розміру частки 1/1. Позивач вважає свої права порушеними, оскільки вказане нежиле приміщення на праві спільної часткової власності належить Дніпровській міській раді у розмірі 41% та ТОВ «РУШ» у розмірі 59%, проте державним реєстратором здійснено реєстрацію права власності в цілому на об`єкт нерухомості за ТОВ «РУШ».

Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Клюковського М. В. № 3893748 від 12.07.2013 про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) на нежитлове приміщення, яке розташовано в м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 113, прим. 106, загальною площею 264,4 кв.м. за ТОВ «РУШ», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.01.2021. Запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, запропоновано позивачу у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, а також визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Третій особі встановлено строк для подання пояснень щодо позову - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

13.01.2021 на електронну адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Крім того, 16.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У період часу суддя Демидов В.О. з 11.01.2021 до 16.01.2021 перебував у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2021 відмовлено у задоволенні заяви третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» від 16.01.2021 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Також ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2021 заяву третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» від 13.01.2021 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції - повернуто заявнику без розгляду.

16.01.2021 та 19.01.2021 представник Дніпровської міської ради подав клопотання про відкладення судового засідання.

19.01.2021 та 22.01.2021 представник третьої особи подав до суду клопотання про витребування доказів та пояснення щодо позову, в яких просив відмовити в задоволенні позову. Вказував, що позивачем не наведено жодного порушення відповідачами ст. ст.10, 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що діяла станом на 12.07.2013. Позивач з 11.10.2012 не є власником долі у нежитловому приміщенні у зв`язку із відчуженням цієї долі. Позивачем не обґрунтовано та не доведено порушення його прав та інтересів відповідачами та наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора на нежитлове приміщення. Також зазначав про пропуск позивачем строку позовної давності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2021 відкладено підготовче засідання на 11.02.2021.

09.02.2021 до суду надійшла заява позивача Дніпровської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, яка була направлена до суду 05.02.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 відмовлено у задоволенні заяви позивача Дніпровської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 11.02.2021 судом витребувано у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (пр. Дмитра Яворницького, буд. 7, м. Дніпро, 49000, ідентифікаційний код 40392181):

- письмову інформацію щодо підстав відмови Центру надання адміністративних послуг ДМР Дніпровській міській раді у реєстрації нерухомого майна, що розташоване за адресою: пр-т Богдана Хмельницького, буд. 113, приміщення № 106;

- письмову інформацію щодо документів поданих Дніпровською міською радою до Центру надання адміністративних послуг ДМР для реєстрації нерухомого майна, що розташоване за адресою: пр-т Богдана Хмельницького, буд. 113, приміщення № 106;

- реєстраційну справу, відкриту на підставі заяви 38624059 Дніпровської міської ради про державну реєстрацію права комунальної власності на приміщення, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, пр-т Богдана Хмельницького, буд. 113, приміщення № 106 для огляду у судовому засіданні та надати належним чином засвідчену копію до матеріалів справи. Встановлено строк для подання витребуваних судом доказів - до 12.03.2021.

Попереджено Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали та продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/20036/20 до 30 днів. Відкладено підготовче засідання у даній справі на 18.03.2021

09.03.2021 через канцелярію суду від представника Міністерства юстиції України подано відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення строків для подання відзиву. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем жодним чином не обґрунтовано, з посиланням на норми законодавства, чинні на час прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора, в чому полягає протиправність рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Клюковського М.В. Також просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

В судовому засіданні 18.03.2021 суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання Міністерства юстиції України та поновив строк для подання відзиву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 18.03.2021 підготовче засідання у справі № 910/20036/20 відкладено до 01.04.21. Повторно в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України витребувано у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради документи вказані в ухвалі суду від 11.02.2021.

01.04.2021 представник третьої особи подав до суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 01.04.2021 витребувано у Дніпровської міської ради (просп. Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, 49000):

- письмову інформацію щодо підстав відмови ЦНАПом ДМР Дніпровській міській раді у реєстрації нерухомого майна, що розташоване за адресою: просп. Богдана Хмельницького буд. 113, приміщення №106.

- письмову інформацію щодо документів, а також їх завірені копії поданих Дніпровською міською радою до ЦНАПу ДМР для реєстрації нерухомого майна, що розташоване за адресою: просп. Богдана Хмельницького буд. 113, приміщення №106. Відкладено підготовче засідання у справі № 910/20036/20 на 22.04.2021.

06.04.2021 Відділ реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надав до суду документи облікової справи.

08.04.2021 позивач подав до суду додаткові пояснення.

16.04.2021 представник третьої особи подав до суду заперечення на додаткові пояснення позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.05.2021.

У судове засідання 13.05.2021 з`явилися представники позивача, відповідача 1 Міністерство юстиції України, третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ».

Представник відповідача 2 державний реєстратор Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Клюковський Максим Володимирович у судове засідання 13.05.2021 не прибув, уповноваженого представника не направив.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі, якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18).

Таким чином, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належними адресами та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденціїї (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2018 у справі № 44/227-б).

Крім цього, відповідач у справі не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене вище та факти направлення судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі та повернення вказаної ухвали із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання", суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд справи № 910/20036/20 та встановлення строку для подання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 13.05.2021 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2007 у справі № 38/590-07 за позовом ТОВ «РУШ» до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності, визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «РУШ», м.Дніпропетровськ, право спільної власності на 59 % частини нежилого приміщення, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл.., м.Дніпропетровськ, вул.Героїв Сталінграда, буд.113, прим.106, яке належить територіальній громаді міста Дніпропетровська, в особі Дніпропетровської міської ради, .

Відповідно до розпорядження міського голови від 24.11.2015 № 882-р «Про перейменування топонімів м. Дніпропетровська» вул. Героїв Сталінграда перейменована на проспект Богдана Хмельницького.

13.06.2013 державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Клюковським М.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 1621333 про проведення державної реєстрації права власності на нежиле приміщення, що розташоване в м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, буд. 113, прим. 106, загальною площею 264,4 кв.м. за Товариством з обмеженою відповідальністю «РУШ», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

На підставі вказаного рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Клюковським М.В. було внесено запис про право власності ТОВ «РУШ» на вказане нерухоме майно за № 29087905 із зазначенням розміру частки 1/1.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Александрук Г.В. від 28.02.2020 № 51394467 відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: комунальна, на нежитлове приміщення з реєстраційним номером 01, що розташований: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 113, приміщення 106, за суб`єктом: Територіальна громада м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, податковий номер 26510514.

Дніпровська міська рада вважає рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Клюковського М.В. від 12.07.2013 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 3893748 протиправним та просить його скасувати, посилаючись на те, що ТОВ «РУШ» на праві спільної часткової власності належить тільки 59% вказаного нежилого приміщення, інші 41% цього приміщення належать Дніпровській міській раді.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 3 вказаного Закону державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 10 цього Закону державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб`єктів прав, об`єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Невід`ємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних про реєстрацію заяв і запитів та реєстраційні справи. Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, мають відповідати даним реєстраційної справи, яка містить документовані записи щодо прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У разі їх невідповідності пріоритет мають дані реєстраційної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення, Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 15 цього Закону у випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, права стосовно якого підлягають державній реєстрації. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно з ч. 1 ст. 19 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Частини 1,2 ст. 24 Закону передбачають, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об`єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев`ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев`ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п`ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до ст. 26 Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Александрук Г.В. від 28.02.2020 № 51394467 відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: комунальна на нежитлове приміщення з реєстраційним номером 01, що розташований: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 113, приміщення 106, за суб`єктом: Територіальна громада м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, податковий номер 26510514.

З вказаного рішення державного реєстратора вбачається, що за результатами пошуків інформації у Державному реєстрі прав державним реєстратором було встановлено, що нежитлове приміщення №106 у будинку №113 по проспекту Богдана Хмельницького у м. Дніпрі є об`єктом права приватної власності, яке вже зареєстроване за іншою особою.

З Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.04.2020 №207511465, яку додано позивачем до позовної заяви, вбачається, що 11.10.2012 було прийнято рішення про закриття права власності територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради на підставі відчуження долі.

При цьому підставою виникнення права власності, яке було скасоване, було зазначено Свідоцтво про право власності САВ №670819 від 03.10.2007, видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради.

Позивачем вказане Свідоцтво про право власності САВ №670819 від 03.10.2007, видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, до матеріалів справи не долучено.

Крім того, позивачем надано до суду витяги з Реєстру об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра на юридичну особу/заклад/об`єкт нерухомості від 18.02.2020 №5511 та від 14.05.2020 № 6382, у яких підставою виникнення права власності на спірне нерухоме майно зазначено рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.06.2003 № 1725 «Про передачу житлових будинків на баланс КЖРЕВП Бабушкінського району».

Рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.06.2003 № 1725 «Про передачу житлових будинків на баланс КЖРЕВП Бабушкінського району» позивачем до суду також не надано.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вказаного вище у сукупності та враховуючи, що позивачем не надано суду доказів, на підставі яких правовстановлюючих документів він є власником 41% спірного нерухомого майна, тобто позивачем належним чином не підтверджено право власності на вказане нежитлове приміщення, а також не доведено порушення його прав та законних інтересів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Суд також наголошує, що позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірне нежитлове приміщення не призведе до поновлення порушених прав позивача, оскільки відповідне рішення вичерпує свою дію із внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Якщо судом буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права (зокрема, для державної реєстрації подані всі необхідні документи, які вимагаються відповідно до закону, та відсутні встановлені законом підстави для відмови в державній реєстрації права), то це не є перешкодою для задоволення позову про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, якщо наявність такого запису порушує право або інтерес позивача. Тому за позовом про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності відповідачем є не суб`єкт держаної реєстрації прав, а особа, щодо права якої здійснено такий запис.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 915/127/18.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами у розумінні положень статей 76, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України, що відповідачами порушено права та охоронювані законом інтереси позивача. Обставин такого порушення судом з поданих позивачем доказів не встановлено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 Розділу X «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 20.05.2021

Суддя В.О.Демидов