18.05.2021Справа № 910/1551/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Степ Транс»
до Акціонерного товариства «Українська залізниця»
Без виклику представників сторін.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 відкрито провадження у справі №910/1551/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.04.2021 позов задоволено, стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Степ Транс» грошові кошти у розмірі 66988,68 грн та судовий збір у розмірі 2270 грн.

29.04.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Степ Транс» надійшло клопотання про розподіл судових витрат у якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Степ Транс» просить суд стягнути з відповідача 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/566/21 від 29.04.2021 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи у зв`язку з відпусткою судді Андреїшиної І.О.

29.04.2021 за наслідками проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №910/1551/21 була передана на розгляд судді Маринченко Я.В.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду вказаної справи, при прийнятті рішення Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл судових витрат позивача професійну правничу допомогу.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов висновку про те, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст.244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Судом встановлено, що при прийнятті судом рішення від 02.12.2019 у справі №910/1551/21 Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл витрат позивача професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем, на підтвердження факту надання правничої допомоги до матеріалів справи додано копію Договору про надання правової допомоги №28-01 від 25.01.2021, укладений між адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси», копію ордеру серії СА №1007688, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЧК №001243, акти виконаних робіт (наданих послуг) №28-01/01 від 26.01.2021 та №28-01/07 від 27.04.2021, рахунки на оплату №28-01/01 від 26.01.2021 та №28-01/07 від 27.04.2021, копії платіжних доручень №54 від 26.01.2021 та №64 від 27.04.2021.

Частиною 5 статті 129 ГПК України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, відповідно до частини 5 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у запереченні на клопотання про розподіл судових витрат відзначив, що подане позивачем клопотання про відшкодування витрат на професійну допомогу є безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню, оскільки разом із позовною заявою позивачем було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу складає 7000 грн, а у клопотанні про розподіл судових витрат позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Також, відповідач зазначив, дана справа відносить до справ незначної складності та розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Окрім того, відповідач відмітив, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває декілька однотипних позовних заяв ТОВ «Грейнсвард» та ТОВ «Степ Транс» до АТ «Укрзалізниця» із аналогічними вимогами, підготовленими та підписаними Я.В. Накоп`юком, тому визначені у актах терміни виконання робіт є значно завищеними.

Враховуючи предмет та підстави позову, виходячи з встановлених обставин, характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, беручи до уваги розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін, приймаючи до уваги наявність заперечень відповідача щодо співрозмірності заявленої суми компенсації, а також зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають покладенню на відповідача, та покласти на останнього витрати позивача на професійну правничу допомогу в цій справі у сумі 4500 грн.

Керуючись ст.ст.126, ст.ст.232, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Степ Транс» (18029, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, буд. 23/3; ідентифікаційний код 40413541) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 18.05.2021.

Суддя Я.В. Маринченко