ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. Справа№ 17-14-01/1494(925/789/20)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Гарник Л.Л.

за участюсекретаря судового засідання Кочурової Т.О.
за участю представниківвідповідно до протоколу судового засідання від 18.05.2021
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»
на рішенняГосподарського суду Черкаської області від 22.02.2021
у справі№17-14-01/1494 (925/789/20)
за позовомПриватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
доПублічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»
про стягнення 53 642 617, 99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», в якій просить стягнути 53 642 617, 99 грн., з яких: 45 271 525,60 грн. заборгованості, 4 329 608, 06 грн. пені, 2 768 642,98 грн. штрафу, 707 749,72 грн. інфляційних втрат, 565 091,63 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.02.2021 позов задоволено частково. Постановлено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 326 391, 56 грн. основного боргу, 707 749, 72 грн. інфляційних втрат, 565 091, 63 грн. 3% річних, 4 329 608, 06 грн. пені, 2 768 642, 98 грн. 7% штрафу та 735 700 судового збору. Також постановлено закрити провадження в частині вимог про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» 45 771 330, 40 грн. на користь ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго».

В апеляційній скарзі відповідач вважає, що судом залишено поза увагою доводи що стосуються суми основної заборгованості, а подані відповідачем докази, що спростовують заборгованість у розмірі 326 391, 56 грн. не були досліджені.

Так, відповідач посилається на те, що станом на 22.02.2021 його заборгованість перед позивачем за послугу з передачі електричної енергії згідно договору №0530-02041 від 29.05.2019 за період листопад 2019 - березень 2020 відсутня, натомість судом допущено стягнення неіснуючого боргу у розмірі 326 391, 56 грн. за цей період.

Підстави для нарахування штрафних санкцій на суму 10 109 545, 06 грн. з 26.02.2020 відсутні.

Згідно розрахунків відповідача:

- загальна сума пені за період з 16.08.2019 по 29.05.2020 складає 1 816 688, 80 грн., а не 2 071 487, 33 грн.

- інфляційне збільшення суми боргу за період з 16.08.2019 по 29.05.2020 складає 210 833, 88 грн., а не 283 067, 26 грн.

- 3% річних за період з 16.08.2019 по 29.05.2020 складає 197 104, 31 грн., а не 238 474, 47 грн.

Крім того, згідно розрахунків відповідача:

- 3% річних за період з 22.11.2019 по 29.05.2020 складають 89 568, 32 грн., а не 93 849, 85 грн.

- інфляційне збільшення суми боргу за вказаний період складає 74 722, 88 грн., а не 78 125, 88 грн.

- загальна сума пені за період з 22.11.2019 по 29.05.2020 складає 678 349, 36 грн., а не 710 295, 16 грн., а 7% штрафу - 402 353, 97 грн., а не 420 677, 82 грн.

Також, згідно розрахунків відповідача загальна сума пені за період з 26.02.2020 по 29.05.2020 складає 451 33, 23 грн., а не 460 340, 83 грн.

3% річних за цей період складає 71 988, 35 грн., а не 74 265, 51 грн., інфляційне збільшення суми боргу складає 149 490, 70 грн., а не 153 798, 08 грн., а 7% штрафу - 654 021, 83, а не 672 866, 60 грн.

Зважаючи, що договором між сторонами не передбачено нарахування штрафних санкцій довше шестимісячного строку, нарахування таких штрафних санкцій позивачем за межами встановленого строку є протиправним, при цьому судом не наведено жодних підстав відмови відповідачу у зменшенні розміру неустойки, хоча ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України з урахуванням положень ст. 3 Цивільного кодексу України дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Позивачем не надано суду доказів завдання збитків та інших наслідків порушення зобов`язання у зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем.

Апелянт вважає, що судом протиправно прийнято заяву про збільшення розміру позовних вимог, чим порушено принцип верховенства права, правової визначеності та змагальності сторін, через те що відповідач був позбавлений можливості у підготовчому судовому засіданні подати свої аргументи на спростування обставин викладених у заяві.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2021, зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Сотніков С.В., Гарник Л.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2021 відкрите апеляційне провадження у справі №17-14-01/1494 (925/789/20) за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.02.2021 у визначеному складі. Призначити справу до розгляду на 06.04.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 розгляд справи №17-14-01/1494 (925/789/20) відкладено на 20.04.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 розгляд справи №17-14-01/1494 (925/789/20) відкладено на 18.05.2021.

В судовому засіданні апелянт, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яка була прийнята судом, визнав, що сума основної заборгованості становить 326 391, 56 грн.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновків, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2021 - підлягає частковій зміні, виходячи з наступного.

У справі яка розглядається місцевим господарським судом встановлено, що між НЕК «Укренерго» та ПАТ «Черкасиобленерго» укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 29.05.2019 року №0530-02041, згідно пункту 1.1 якого НЕК «Укренерго» (Оператор системи передачі, ОСП) зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга) відповідно до умов цього Договору, а ПАТ «Черкасиобленерго» (Користувач) зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.

Згідно з умовами Договору Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі Послуги, який ОСП надає Користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим.

У липні 2019 - березні 2020 ОСП (Позивач) надав Користувачу (Відповідачу) Послуги і надіслав відповідні акти приймання-передачі Послуг; примірники актів з підписом представника Відповідача повернуто Позивачу (копії додаються).

Згідно з зазначеними актами загальна фактична вартість послуг Позивача (визначена згідно з пунктом 5.1 Договору шляхом множення фактичного обсягу Послуги на тариф) з ПДВ склала: за липень 2019 р. - 12 640 982,76 грн. (з урахуванням акта коригування від 28.11.2019); за серпень 2019 р. - 11 528 800,75 грн. (з урахуванням акта коригування від 02.01.2020); за вересень 2019 р. - 4 413 526,52 грн. (з урахуванням акта коригування від 17.02.2020); за жовтень 2019 р. - 5 747 913,90 грн. (з урахуванням акта коригування від 30.03.2020); за листопад 2019 р. - 6 493 069,78 грн.; за грудень 2019 р. - 7 220 653,33 грн.; за січень 2020 р. - 9 612 379,94 грн.; за лютий 2020 р. - 7 529 672,10 грн.; за березень 2020 р. - 7 610 282,93 грн.

Проте Відповідач оплатив вартість Послуги лише за серпень 2019 в сумі 11 528 800, 75 грн. Вартість послуг за інші місяці не сплачена повністю або частково.

Місцевим господарським судом встановлено, що сума зобов`язань Відповідача за інші місяці (липень 2019 р. - березень 2020 p., крім серпня) складає: 12 640 982,76 + 4 413 526,52 + 5 747 913,90 + 6 493 069,78 + 7 220 653,33 + 9 612 379,94 + 7 529 672,10 + 7 610 282,93 = 61 268 481,26 грн., а враховуючи внесення відповідачем часткової оплати, його заборгованість за липень 2019 р. - березень 2020 р. складає: 61 268 481,26 - 6 261 840,00 = 55 006 641,26 грн., тобто відповідач порушив свої зобов`язання за Договором, не оплативши фактичний обсяг Послуги згідно з актами на суму 55 006 641,26 грн.

Крім того, місцевим господарським судом встановлено, що згідно з пунктом 6.7 Договору у випадку порушення Користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Відтак, згідно висновків місцевого господарського суду, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу 53 642 617,99 грн., у тому числі 45 271 525,60 грн. заборгованості з оплати послуг, 4 329 608,06 грн. пені, 2 768 642,98 грн. штрафу, 707 749,72 грн. інфляційних втрат, 565 091,63 грн. - 3% річних.

Згідно доводів відповідача позивачем заявлено вимоги про стягнення коштів за послуги з передачі електричної енергії із застосуванням тарифу, що є не чинним.

Також позивачем невірно проведено розрахунок, а саме: сума зобов`язань за липень 2019 - березень 2020 складає 61 268 481,26 грн. без урахування суми серпня 2019 - 11 528 800,75 грн. Водночас, відповідно до платіжних доручень відповідачем у серпні 2019 року сплачено: 2 547 062,40 грн.+2 397 235,20 грн.+2 397 235,20 грн.+2 397 235,20 грн.+2 247 408,00 грн. на загальну суму 11 986 176 грн.

Таким чином, позивачем не враховано переплату за серпень 2019 у сумі 457 375,25 грн. (11 8 800,75), як наслідок збільшено основну суму боргу на вказану суму. Разом з тим, згідно платіжних доручень від 30.06.2020 року відповідачем сплачено 4 302 151,44 грн. та 600 178,37 грн., проте вказані суми не враховані позивачем при розрахунку заявлених позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти наведених доводів заперечив, виходячи з того, що зауваження відповідача щодо оприлюднення тарифу, встановленого постановою НКРЕКП від 12.07.2019 №1411 є безпідставними, і взагалі не стосуються предмету спору.

Заява про збільшення розміру позовних вимог подана позивачем 31.12.2020, відтак у цій заяві не могли враховуватись платежі, здійснені після її подання. Після погашення частини боргу під час розгляду справи, станом на 31.12.2020 залишок заборгованості (за період, вказаний у позові) складав 8 652 384, 54 грн., отже, за вирахуванням 8 325 992, 98 грн., сплачених 26.01.2021, залишок боргу склав 326 391, 56 грн.

Позовні вимоги визначались з урахуванням липня, вересня, жовтня 2019, отже посилання відповідача на оплату лише за листопад 2019 - березень 2020 не спростовують обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

До фактичного підписання відповідачем акта коригування і його направлення позивачу, у відповідача існує грошове зобов`язання в розмірі, вказаному в акті приймання-передачі, а за час прострочення такого грошового зобов`язання відповідач має сплатити штрафні санкції, три проценти річних, інфляційні втрати.

Відповідач не наводить конкретних норм ГПК України, які, на його думку, забороняють проводити судове засідання чи закривати підготовче провадження без присутності представника відповідача. До того ж, відповідач скористався можливістю надати відзив на заяву позивача, проте не навів у цьому відзиві жодних нових доводів.

За результатами системного аналізу висновків місцевого господарського суду та встановлених фактичних обставин справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що між сторонами існують договірні правовідносини, що підтверджуються підписаним сторонами договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 29.05.2019 року №0530-02041, згідно умов якого НЕК «Укренерго» (Оператор системи передачі, ОСП) зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії відповідно до умов цього Договору, а ПАТ «Черкасиобленерго» (Користувач) зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.

Станом на дату прийняття оскарженого судового рішення (22.02.2021) відповідачем було здійснено ряд проплат та актів коригування, сума основної заборгованості на момент прийняття судового рішення становить 326 391,56 грн. (основний борг).

Колегія суддів враховує, що під час розгляду справи ПАТ «Черкасиобленерго» розрахувалося із позивачем із урахуванням актів коригування на суму 37 445 337,42 грн., факт оплати з урахуванням актів коригування підтверджує позивач в судовому засіданні та у своєму письмовому запереченні від 17.11.2020 року (том 2, а.с.11-12), і сплата відповідачем коштів вказує на те, що останній визнав існування заборгованості перед позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що в частині сплати відповідачем заборгованості в сумі 45 771 330,40 грн. предмет спору відсутній, тому наявні правові підстави для закриття провадження у частині стягнення з відповідача 45 771 330,40 грн. (8 325 992,98 грн. + 37 445 337,42 грн.) на підставі частини 1 пункту 2 статті 231 ГПК України.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 29.05.2019 року №0530-02041 в розмірі 326 391,56 грн. (з урахуванням актів коригування за лютий, березень 2020 року від 23.09.2020 року та від 29.09.2020 року, та проплати від 26.01.2021 року), колегія суддів також погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Щодо заявлених вимог про стягнення пені та штрафу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 ЦК Кодексу). У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. Частиною першою статті 233 ГК України визначено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Господарський суд, відповідно до ст. 86 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Захист від зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За практикою судів загальної юрисдикції України істотними обставинами в розумінні вказаних положень Кодексу вважаються, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання).

Колегія суддів враховує не співмірність заявлених вимог в частині стягнення пені та штрафу, в порівнянні з сумою, заявленою до стягнення та факту погашення відповідачем основної заборгованості, відсутність збитків для кредитора внаслідок порушення боржником свого грошового зобов`язання, а також те, що стягнення пені та штрафу в заявленому розмірі може негативно вплинути на господарську діяльність відповідача.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Законом визнання розміру, до якого штрафні санкції підлягають зменшенню, віднесено на розсуд суду Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що в даному випадку наявні правові підстави для зменшення присуджених до стягнення штрафу та пені на 50%, а саме: стягнення штрафу у розмірі 1 384 321, 49 грн. та пені в розмірі 2 164 804, 03 грн., і, відповідно, внесення змін до оскаржуваного судового рішення в цій частині.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що місцевим господарським судом вірно враховано та застосовано норми Закону при прийнятті оскарженого рішення.

Відповідно статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення суду першої інстанції є таким, що вимогам закону відповідає, натомість підлягає зміні в частині присуджених до стягнення сум пені та штрафу шляхом їх зменшення на 50%, а в іншій частині підлягає залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2021 у справі №17-14-01/1494 (925/789/20) залишити в силі.

Змінити рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2021 у справі №17-14-01/1494 (925/789/20) в частині стягнення штрафу та пені шляхом зменшення присуджених до стягнення штрафу та пені на 50%, а саме: стягнення штрафу у розмірі 1 384 321, 49 грн. та пені в розмірі 2 164 804, 03 грн.

Матеріали справи № 17-14-01/1494 (925/789/20) повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді С.В. Сотніков

Л.Л. Гарник

Повний текст складено 24.05.2021