ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"24" травня 2021 р. Справа№ 911/2548/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Доманської М.Л.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона Імпульс Плюс"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.09.2020 (повне судове рішення складено 28.09.2020, судя Наріжний С.Ю.)

у справі № 911/2548/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 11; )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативні енергоресурси" (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Ботанічна, буд. 1/5, кімн. 16; )

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2548/20 за заявою ТОВ "ФК "Профкапітал" про банкрутство ТОВ "Альтернативні енергоресурси".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.09.2020 відкрито провадження у даній справі про банкрутство; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Альтернативні енергоресурси" та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Ольшанську О.С.; попереднє засідання суду призначено на 10.11.2020; вирішено інші процедурні питання у справі.

В силу положень ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 254 ГПК України вказане судове рішення підлягає апеляційному оскарженню.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "Крона імпульс плюс" звернулось (14.05.2021 згідно відмітки місцевого суду на першій сторінці апеляційної скарги) до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 22.09.2020 у справі № 911/2548/20 про визнання банкрутом ТОВ "Альтернативні енергоресурси"; провадження у справі про банкрутство закрити.

В силу положень ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та ст. 255 ГПК України ухвала господарського суду, постановлена у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяви учасників справи, відноситься до переліку процесуальних документів, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2021 вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді: Пантелієнко В.О., Доманська М.Л. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги з доданими до неї документами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повна ухвала складена 28.09.2020, тобто строк на апеляційне оскарження закінчився 08.10.2020.

Апеляційна скарга подана 14.05.2021, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 256 ГПК України.

Скаржник у апеляційній скарзі просить поновити йому строк на апеляційне оскарження з огляду на дію карантинних заходів під час розгляду справи №911/2548/20 у суді першої інстанції, з посиланням на пункт 1-2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства та постанови КМУ №405 від 21.04.2021, що карантин продовжено до 30 червня 2021 року.

Проте, наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційний інстанції визнає неповажними, виходячи з наступного.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Положеннями статті 242 ГПК України передбачено правила обрахування дня вручення судового рішення, а ч.ч.2, 3 ст.256 ГПК України врегульовано правила поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване судове рішення прийнято 22.09.2020 та складено його повний текст 28.09.2020.

Проте, апеляційна скарга скаржником подана до суду першої інстанції 14.05.2021.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у контексті Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").

Судова колегія зауважує, що згідно приписів ч. 1 ст. 119 ГПК України суд може поновити пропущений встановлений законом процесуальний строк у разі визнання причини його пропуску поважними.

Однак, будучи обізнаним про прийняття судом оскаржуваної ухвали ще станом на 23.10.2020, подаючи заяву ТОВ "Крона Імпульс Плюс" від 16.10.2020 №16/10 про визнання грошових вимог до Боржника, а також маючи доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень апелянт не був позбавлений права дізнатись про стан розгляду справи в суді першої інстанції, а також своєчасно ознайомлюватись з відповідними судовими рішеннями місцевого господарського суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Посилання скаржника на введення карантину не можуть бути розцінені судом як поважними чи як непереборними обставинами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки відповідно п. 2 ч. 4 Розділу X ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ГПК України встановлено, що суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Проте, апелянтом не наведено суду обставин, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, які заважали йому подати апеляційну скаргу, в строк передбачений ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відмовляє у поновленні пропущеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Крона імпульс плюс" процесуального строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.09.2020 у справі №911/2548/20, оскільки скаржником не дано доказів на підтвердження поважних та обґрунтованих причин такого пропуску в розумінні ст. 73, 76, 77, 78, 79, 119, 269 ГПК України.

Крім того,відповідно до ч. 2 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності божника або визнання його банкрутом".

Згідно з положенням ст. 1 КзПБ учасниками у справі про банкрутство є конкурсні кредитори, забезпечені кредитори, боржник (банкрут), арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Учасник в статусі кредитора - це особа, яка довела свої грошові вимоги і ці вимоги визнані судом, відповідно до реєстру.

Інші особи, які отримали права вимоги з боржника у наслідок правочину, визнаються судом і відносно цих осіб ухвалюється судове рішення.

Іншими учасники у справі про банкрутство, відповідно до ст. 1 КзПБ, стають особи з підстав відповідно до цього Кодексу, внаслідок залучення їх до участі у справі судом.

Заявник, який вважає себе учасником у справі, має послатися на ухвалу суду, відповідно до якої він набув такий статус.

В порушення вимог зазначених норм, скаржником не надано посилання на ухвалу господарського суду про визнання його учасником у справі про банкрутство.

До того ж відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно зі ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Розміри ставок судового збору встановлено ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство сплачується 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, у разі подання кредитором до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, така заява обкладається судовим збором за ставкою, що становить 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому така заява подається до суду (підпункт 9 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Отже, положення підпункту 9 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" є спеціальною нормою, з огляду на що апеляційна скарга на ухвалу місцевого суду про відкриття провадження у справі про банкрутство обкладається судовим збором, обчисленим в порядку підпункту 4 пункту 2 частини другої статті 4 цього Закону за ставкою, яка складає 150% від ставки судового збору, що підлягала до сплати кредитором при зверненні із заявою про відкриття справи про банкрутство.

Такі висновки узгоджуються з правовими позиціями, викладеними Верховним Судом у постановах від 11.07.2018 у справі №905/20/16 (пункти 26.1-26.3.) та від 13.05.2020 у справі №904/2104/19 щодо порядку обчислення судового збору у разі апеляційного оскарження ухвал місцевого суду, постановлених за наслідком розгляду заяв у справі про банкрутство, за подання яких справляється судовий збір за ставками, визначеними підпунктами 8, 9, 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Як вбачається з матеріалів справи, заява про відкриття провадження у справі про банкрутство була подана до Господарського суду Київської області 02.09.2020.

Згідно з Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 складав 2102,00 грн.

При зверненні до суду першої інстанції з цією заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство судовий збір сплачений в розмірі 21 020,00 грн. (том 1, а.с.7).

Згідно з Законом України "Про судовий збір" судовий збір за звернення з апеляційною скаргою на рішення суду має бути сплачений в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, при зверненні до суду апеляційної інстанції скаржником в даному випадку мав бути сплачений судовий збір в сумі 31 530,00 грн (21020,00 грн х 150%).

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що до апеляційної скарги додано докази сплати судового збору за її подання лише у сумі 3 153, 00 грн. Отже, судовий збір не сплачено у встановленому розмірі відповідно до Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху для надання скаржнику можливості усунути недоліки: сплативши судовий збір в розмірі 28 377,00 грн. (31530,00 - 3153,00).

Отже, подана апеляційна скарга не відповідає вимогами ст. 258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, оскільки апелянтом не надано доказів набуття скаржником статусу учасника справи про банкрутство, доказів сплати судового збору у сумі 28 377,00 грн., та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 22.09.2020 року з відповідними підставами.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положеннястатті 174 цього Кодексу (ч. 2 ст. 260 ГПК України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

З огляду на вищезазначене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України з метою надання апелянту можливості виправити наведені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, доказів набуття скаржником статусу учасника справи про банкрутство, докази сплати судового збору в сумі 28 377,00 грн. та подання відповідного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 22.09.2020 року з відповідними підставами.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 234-235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона Імпульс Плюс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.09.2020 у справі № 911/2548/20 залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали Товариство з обмеженою відповідальністю "Крона Імпульс Плюс" має право усунути недоліки, а саме, подати до Північного апеляційного господарського суду копії ухвали суду або посилання на неї, відповідно до якої він є учасником справи (кредитором або іншим учасником справи), докази сплати судового збору в сумі 28 377,00 грн. та подання відповідного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 22.09.2020 року у справі № 911/2548/20 з відповідними підставами.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Крона Імпульс Плюс" , що в разі невиконання в строк, визначений п. 2 її резолютивної частини, щодо неподання доказів набуття скаржником статусу учасника справи про банкрутство та доказів сплати судового збору, ухвали суду апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту, а щодо неподання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення з відповідним обґрунтуванням - суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.261 ГПК України

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Крона Імпульс Плюс", що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

М.Л. Доманська