ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. Справа №907/870/14

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

Г.Г. Якімець,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю СПД-К б/н від 11.01.2021 року (вх. № 01-05/341/21 від 22.01.2021 року)

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 22.12.2020 року (суддя О.Ф. Ремецькі; повний текст ухвали складено 22.12.2020 року)

за скаргою стягувача у виконавчому провадженні з виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 15.05.2015 року у справі № 907/870/14 Товариства з обмеженою відповідальністю СПД-К (надалі ТзОВ СПД-К) за №06/12 від 11.12.2020 року на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

у справі № 907/870/14

за позовом: Фізичної особи - підприємця Калинича Івана Івановича (надалі ФОП Калинич І.І.)

до відповідача: Підприємства об`єднання громадян Експлуатаційно виробничого підприємства Учбово-спортивна база Закарпаття Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства Колос Агропромислового комплексу України (надалі ПОГ ЕВП УСБ Закарпаття ВФСТ Колос АПК України)

участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю МБК-2009 (надалі ТзОВ МБК-2009)

про стягнення 904786,83 грн., в тому числі: 763415,45 грн. заборгованості по договору генпідряду №010711/01 від 01.07.2011 року, 41161,68 грн. 3% річних та 100209,70 грн. інфляційних втрат,

за участю:

від апелянта (стягувача): не з`явився;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Борусевич С.Й. адвокат (ордер серія АВ № 1011882 від 15.03.2021 року);

від третьої особи: не з`явився;

від ДВС: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2020 року ТзОВ СПД-К звернулось до господарського суду Закарпатської області із скаргою за №06/12 від 11.12.2020 року (вх. №02.31-03/6506/20 від 14.12.2020 року) на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Горинець О.І.

Короткий зміст вимог скарги

У своїй скарзі ТзОВ СПД-К просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Горинець О.І. щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №47602724 щодо примусового виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 15.05.2015 року у справі № 907/870/14;

- зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Горинець О.І. усунути порушення, шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №47602724 щодо примусового виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 15.05.2015 року у справі № 907/870/14 із обов`язковим скасуванням вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення, а також проведення інших необхідних дій у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (зняття арешту з майна та коштів боржника, зняття майна боржника з реалізації);

- визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Горинець О.І. щодо невинесення постанови про закінчення зведеного виконавчого провадження №53761974;

- зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Горинець О.І. усунути порушення, шляхом винесення постанови про закінчення зведеного виконавчого провадження №53761974 із обов`язковим скасуванням вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішень, а також проведення інших необхідних дій у зв`язку із закінченням зведеного виконавчого провадження (зняття арешту з майна та коштів боржника, зняття майна боржника з реалізації).

Короткий зміст судового рішення, яке оскаржується

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 22.12.2020 року (суддя О.Ф. Ремецькі) повернуто без розгляду скаргу ТзОВ «СПД-К» № 06/12 від 11.12.2020 року на бездіяльність державного виконавця у справі №907/870/14.

Суд встановив, що у скарзі стягувач об`єднав вимоги щодо визнання бездіяльності органу ДВС по різним судовим справам, що є порушенням вимог чинного законодавства, оскільки скарги щодо дій чи бездіяльності органу ДВС подаються по кожній справі окремо.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТзОВ СПД-К подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції. Зазначає про те, що в своїй скарзі оскаржує бездіяльність державного виконавця в рамках виконавчого провадження №53761974 щодо примусового виконаня наказу, виданого господарським судом Закарпатської області 15.05.2015 р. у справі №№907/870/14, яке входило до зведеного виконавчого провадження за № 53761974. Стверджує про відсутність правових підстав для повернення без розгляду його скарги на бездіяльність державного виконавця. Просить скасувати ухвалу господарського суду Закарпатської області від 22.12.2020 року, справу № 907/870/14 направити до суду першої інстанції для розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники судового процесу не надавали письмових відзивів на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник боржника просив скасувати ухвалу господарського суду Закарпатської області від 22.12.2020 року, справу № 907/870/14 направити до суду першої інстанції для розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця.

Скаржник, третя особа та Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) не делегували своїх представників в судове засідання.

В заяві (вх. № 01-04/2576/21 від 12.04.2021 року) скаржник просить розглядати апеляційну скаргу без участі його представника.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та третя особа не повідомили про причини неявки в судове засідання.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення вказаних учасників справи з датою, часом та місцем розгляду справи, суд встановив, що 20.04.2021 року ухвалу від 12.04.2021 року про відкладення розгляду справи № 907/870/14 на 17.05.2021 року о 14 год. 30 хв. надіслано Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на його електронну адресу.

Також 20.04.2021 року ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 року надіслано третій особі на її юридичну адресу (89650, Закарпатська обл., Мукачівський р-н, с. Зняцьово, вул. Чапаєва, 66) рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №367.

28.04.2021 року до суду повернулось рекомендоване поштове відправлення №367 з довідкою АТ «Укрпошта» із зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

В силу положень пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення органу ДВС та третьої особи про дату, час і місце розгляду справи.

Крім того, ухвала Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень України (№96205318), тобто є загальнодоступною.

Учасники справи зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадженням у їх справі, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також в ухвалі Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 року було роз`яснено учасника справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду або поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, шляхом звернення до суду з відповідним клопотанням в порядку, визначеному статтею 197 ГПК України.

Враховуючи те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, суд прийшов до висновку, що в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноважених представників стягувача, третьої особи та органу ДВС.

Обставини справи

04.09.2014 року ФОП Калинич І.І. звернувся до господарського суду Закарпатської області з позовом до Підприємства об`єднання громадян Експлуатаційно виробничого підприємства «Учбово-спортивна база «Закарпаття» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України про стягнення 904786,83 грн., в тому числі: 763415,45 грн. основного боргу за договором генпідряду №010711/01 від 01.07.2011 року, 41161,68 грн. 3% річних та 100209,70 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 20.10.2014 року у справі №907/870/14 (суддя О.Ф. Ремецькі) повністю задоволено позовні вимоги ФОП Калинича І.І. Стягнуто з ПОГ ЕВП УСБ «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України на користь ФОП Калинича І.І. суму 904786,83 грн., в тому числі 763415,45 грн. заборгованості по договору генпідряду №010711/01 від 01.07.2011 року, 41161,68 грн. 3% річних та 100209,70 грн. інфляційних втрат (а.с.52-58, т.1).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 року (головуючий-суддя Н.М. Кравчук судді: Г.М. Гнатюк, Г.Г. Якімець) змінено рішення господарського суду Закарпатської області від 20.10.2014 року у справі №907/870/14 в частині стягнення 9408,68 грн. інфляційних втрат. В цій частині прийнято нове рішення. В позові відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін. Стягнуто з ФОП Калинича І.І. на користь ПОГ ЕВП УСБ «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України 94,10 грн. відшкодування витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Стягнуто з ПОГ ЕВП УСБ «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України на користь ФОП Калинича І.І. 17386,28 грн. відшкодування витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви (а.с.214-221, т.2).

На примусове виконання вказаних судових рішень господарський суд Закарпатської області видав наказ від 15.05.2015 року № 907/870/14 (а.с.238, т.2).

20.05.2015 року заступник начальника відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції Бубняк Г.О. виніс постанову ВП № 47602724 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 15.05.2015 року про стягнення з боржника ПОГ ЕВП УСБ «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України на користь ФОП Калинича І.І. суми 895378,15грн., в тому числі 763415,45 грн. заборгованості по договору генпідряду №010711/01 від 01.07.2011 року, 41161,68 грн. 3% річних, 90801,02 грн. інфляційних втрат, а також 17386,28 грн. відшкодування витрат по оплаті судового збору, всього 912764,43 грн. (а.с.7, т.3).

З підстав, зазначених в ухвалі господарського суду Закарпатської області від 12.12.2016 року, замінено стягувача ФОП Калинича І.І. на Товариство з обмеженою відповідальністю «СПД-К» у виконавчому провадженні з виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 15.05.2015 року у справі № 907/870/14 (а.с.73-75, т.3).

Згідно з постановою від 20.04.2016 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області Секерня В.М. прийняв до виконання виконавче провадження ВП №47602724 з примусового виконання наказу господарського суду Закарпатської області №907/870/14 від 15.05.2015 року (а.с.10, т.3).

Як вбачається з інформації про виконавче провадження, ВП № 47602724 з примусового виконання наказу господарського суду Закарпатської області № 907/870/14 від 15.05.2015 року приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП № 53761974 (а.с.87-94, т.3).

03.12.2020 року стягувач ТзОВ «СПД-К» звернувся до примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявами про закінчення виконавчого провадження ВП № 47602724 та зведеного виконавчого провадження ВП № 53761974 у зв`язку із фактичним виконанням боржником рішень згідно із виконавчими документами (а.с.95-100, т.3).

Підставою звернення стягувача до місцевого господарського суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця слугувало невинесення старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Горинець О.І. постанови про закінчення виконавчого провадження №47602724 щодо примусового виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 15.05.2015 року у справі № 907/870/14 та постанови про закінчення зведеного виконавчого провадження ВП №53761974.

Оскаржуваною ухвалою господарського суду Закарпатської області від 22.12.2020 року у справі №907/870/14 повернуто без розгляду скаргу ТзОВ «СПД-К» на бездіяльність державного виконавця з підстав, наведених вище.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі частиною 1 статті 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття рішення господарського суду Закарпатської області від 20.10.2014 року та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 року у справі № 907/870/14) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Також згідно приписів частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України (в чинній редакції) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню як Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV (надалі Закон № 606-XIV), так і Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ (надалі Закон № 1404-VIII) - після 05.10.2016 року.

Відповідно до приписів статті 1 Закону № 1404-VIII, що кореспондуються з приписами статті 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення передбачено нормами Закону № 1404-VIII (частина 1 статті 74), і нормами Господарського процесуального кодексу України, а саме:

Стаття 339. Право на звернення із скаргою до суду

1. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Стаття 340. Подання скарги

1. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

2. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Стаття 341. Строки для звернення із скаргою

1. Скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

2. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Стаття 342. Розгляд скарги

1. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

2. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

3. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Стаття 343. Судове рішення за скаргою

1. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

2. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

3. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як встановлено судом, у даній справі 14 грудня 2020 року стягувач ТзОВ СПД-К звернувся до господарського суду Закарпатської області із скаргою за №06/12 від 11.12.2020 року (вх.№02.31-03/6506/20 від 14.12.2020 року) на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Горинець О.І., в якій просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №47602724 при примусовому виконанні наказу господарського суду Закарпатської області від 15.05.2015 року у справі № 907/870/14 та постанови про закінчення зведеного виконавчого провадження №53761974; зобов`язати державного виконавця усунути порушення, шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №47602724 та постанови про закінчення зведеного виконавчого провадження №53761974.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені в статті 170 ГПК України. Частиною 1 зазначеної статті ГПК України передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Відповідно до частини 2 статті 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина 4 статті 170 ГПК України).

У вирішенні питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) застосовуються положення ГПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Так, згідно з пунктом 2 частини 5 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Частиною 1 статті 173 ГПК України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Таким чином, нормою процесуального права закріплене право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

За замістом частини першої статті 173 ГПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині першій статті 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах четвертій, п`ятій вказаної статті.

Саме встановлення господарським судом наведених обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України.

У той же час, аналіз пункту 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України у системному співвідношенні з приписами статті 173 цього Кодексу свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини шостої статті 173 ГПК України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

Отже, приписи частини шостої статті 173 ГПК України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте, у будь-якому випадку коли заявлені в одному позові вимоги є однорідними або співвідносяться як основна та похідна та не підпадають під заборони, визначені у частинах четвертій, п`ятій статті 173 ГПК України, у суду відсутні підстави для повернення позовної заяви, незалежно від того, чи заявлено позивачем клопотання про об`єднання позовних вимог. У цьому разі суд має керуватися змістом самої позовної заяви, обставинами та доказами, якими обґрунтовано позов.

Зазначені правові висновки наведено у постановах Верховного Суду від 23.10.2019, справа № 902/434/19, та від 02 грудня 2020 року, справа № 908/420/20.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскарженої ухвали, суд першої інстанції інстанцій дійшов висновку, що скаржник, в порушення вимог чинного законодавства, об`єднав вимоги щодо визнання бездіяльності органу ДВС по різним судовим справам, оскільки скарги на дії чи бездіяльність органу ДВС подаються по кожній справі окремо.

Однак, суд апеляційної інстанції наведені висновки місцевого господарського суду вважає передчасними, оскільки необхідність об`єднання в скарзі вимог щодо бездіяльності державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження ВП №47602724 та зведеного виконавчого провадження ВП № 53761974, обґрунтовано скаржником пов`язаністю цих виконавчих проваджень і, на стадії прийняття скарги суд позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам, поданим скаржником в обґрунтування своїх вимог. При цьому, на стадії прийняття скарги на дії або бездіяльність державного виконавця, суд має надавати оцінку доказам, які додані скаржником виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для її прийняття, тобто належності оформлення скарги та дотримання строків її подання, а не перевіряти докази, надані скаржником в обґрунтування вимог по суті скарги.

Узагальнюючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції констатує, що місцевий господарський суд, повертаючи без розгляду скаргу ТзОВ «СПД-К» на бездіяльність державного виконавця не врахував правил об`єднання/роз`єднання позовних вимог, передбачених частинами першою, шостою статті 173 ГПК України, а тому дійшов помилкового висновку й щодо наслідків, передбачених приписами пункту 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України.

Слід також зазначити, що суд не вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, оскільки таке право суду було передбачено та закріплено в ст. 63 ГПК України в редакції до 15.12.2017 року.

Проте, на час постановлення оскаржуваної ухвали статтею 174 ГПК України в редакції після 15.12.2017 року, на відміну від статті 63 ГПК України в редакції до 15.12.2017, не передбачено повернення позовної заяви з таких підстав, що об`єднання позовних вимог перешкоджає з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднює вирішення спору.

Вказаний висновок містить постанова Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №910/16780/20.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, отримали підтвердження під час апеляційного провадження, спростовують висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення без розгляду скарги ТзОВ «СПД-К» на бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала господарського суду Закарпатської області від 22.12.2020 року у справі №907/870/14 підлягає скасуванню в порядку пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України, а справа - направленню до суду першої інстанції для розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця.

Судові витрати

З огляду на те, що в цьому випадку справа направляється до місцевого господарського суду для розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця, розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись, ст. ст. 86, 255, 269, 270, 271, 275, 277, 280, 282, 339 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю СПД-К б/н від 11.01.2021 року (вх. № 01-05/341/21 від 22.01.2021 року) задоволити.

Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 22.12.2020 року у справі №907/870/14 скасувати.

Направити справу №907/870/14 до господарського суду Закарпатської області для розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «СПД-К» за №06/12 від 11.12.2020 року на бездіяльність державного виконавця.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя Г.Г. Якімець