ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021р. Справа № 917/2029/20

Суддя господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул. Пилипа Орлика, 40-а, м. Полтава, Полтавська область, 36020,

до Автогаражного кооперативу "Мотор", вул. Героїв Крут (Правди), 2А, м. Полтава, Полтавська область, 36022,

про стягнення 18 702,00 грн.,

без участі представників сторін

В судовому засіданні судом, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, постановлено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (далі - КП "Полтававодоканал", позивач) звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. № 2216/20 від 29.12.2020р.) до Автогаражного кооперативу "Мотор" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за надані послуги з ремонту кабельної лінії 6 КВ в сумі 18 702,00 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020р. даний позов передано на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.01.2020р. зазначену позовну заяву залишено без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків - 5 днів з дня вручення ухвали.

Позивач у визначений законом строк усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.01.2021р. вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі № 917/1466/20. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання у справі на 18.02.2021р., встановлено строки подання сторонами заяв по суті справи; зобов"язано позивача надати суду документи згідно їх переліку, зазначеного в ухвалі.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.02.2021р. розгляд справи відкладено на 23.03.2021р., вдруге, встановлено строки подання сторонами заяв по суті справи.

При цьому слід зауважити, що ухвали суду від 22.01.2021р. та 18.02.2021р., направлялись відповідачу за адресою зазначеною у позовній заяві - вул. Героїв Крут (Правди), 2А, м. Полтава, Полтавська область, 36022, яка співпадає його місцезнаходженням за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 29), проте були повернуті підприємством зв"язку до господарського суду у зв"язку з відсутністю адресата (а.с. 52-55, 60-63).

23.03.2021р. судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ореховської О.О. у відпустці, у зв"язку з чим ухвалою суду від 29.03.2021р. судом визначено нові даті та час проведення судового засідання у справі - 29.04.2021р., в черговий раз встановлено сторонам строки подання заяв по суті справи. Явка представників в судове засідання обов"язковою не визнавалась.

Зазначена ухвала суду від 29.03.2021р. направлена сторонам у справі і отримана ними, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 68, 69).

07.04.2021р. від відповідача надійшло письмове заперечення проти позову (вх. № 3786), в якому відповідач, зокрема, зазначає, що він не укладав з позивачем договору про придбання нового кабелю і виконання робіт, а також не підписував кошторис витрат на ремонт кабелю. Крім того, як вказує відповідач, позивачем порушено усні домовленості з відповідачем про участь відповідача у фінансуванні придбання силового кабелю і виконання робіт по його переміщенню за межі автогаража, який розміщено на цьому кабелі. В якості додатку до вищевказаного заперечення відповідач надав пояснення свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При цьому, суд встановив, що надані позивачем пояснення свідків не відповідають вимогам ст.88 Господарського процесуального кодексу України.

Заперечення проти позову суд розцінює як відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відзив на позовну заяву подано відповідачем з порушенням строку на його подання.

Так, відповідно до ч.8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.03.2021р. в черговий раз встановлено відповідачу строк у 3 дні з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов. Вказана ухвала суду направлена відповідачу за адресою вказаною у позовній заяві - вул. Героїв Крут (Правди), 2А, м. Полтава, Полтавська область, 36022, і яка також співпадає з місцезнаходження відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зазначена ухвала суду від 29.03.2021р. вручена відповідачу 02.04.2021р., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 69). Отже, останнім днем строку надання відзиву є 05.04.2021р.

Заперечення на позов відповідачем подано безпосередньо до суду 07.04.2021р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції загально відділу господарського суду Полтавської області.

Таким чином, заявником пропущено 3 - денний строк для подання відзиву на позов, встановлений ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.03.2021р. Клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позов відповідачем до суду не заявлялось.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішує справу № 917/2029/20 за наявними матеріалами.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до статуту Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (позивач), підприємство є комунальним унітарним комерційним підприємством, заснованим на майні спільної (комунальної) власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області.

Метою створення підприємства в першу чергу є задоволення потреб територіальних громад Полтавської області з централізованого водопостачання та водовідведення, забезпечення якісними послугами, які відповідають стандартам якості та надаються за тарифами, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг населенню, підприємствам, установам, організаціям та іншим споживачам, і одержання прибутку від зазначеної діяльності, при умові наявності планового прибутку у структурі тарифів для Підприємства на централізоване водопостачання та водовідведення.

Предметом основної діяльності підприємства є забір, очищення та постачання води, каналізація, водовідведення та очищення стічних вод.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що листом від 31.07.2020р. за підписом заступника голови правління Автогаражного кооперативу "Мотор" Ганнущенка М.М., Автогаражний кооператив (відповідач) звернувся до позивача з проханням виконати винесення кабельної лінії 6 КВ за межі гаража № 547 (а.с. 5).

Оскільки пошкодження вказаного кабелю загрожувало порушенням нормальна функціонування життєдіяльності мікрорайону "Левада", працівники позивача негайно приступили до винесення кабелю за межі вказаного гаража. Ремонт вказаного кабелю було виконано у повному обсязі.

За розрахунком позивача, загальна вартість наданих позивачем послуг з ремонту кабельної лінії 6 КВ в гаражному кооперативі "Мотор" склала 18 702,00 грн.

Однак, як зазначає позивач, в подальшому відповідач відмовився підписувати договір, акт виконаних робіт, кошторисну документацію та здійснювати оплат за надані послуги з ремонту кабельної лінії 6 КВ в Автогаражному кооперативі "Мотор".

31.07.2020р. позивачем було складено два примірники Договору № 208-В про надання послуг, акту приймання будівельних робіт, довідку про вартість виконанні будівельних робіт та витрати, дефектний акт, підсумкову відомість ресурсів (а.с. 6,7, 8, 10-11, 20-23).

Листом № юр/3633 від 17.08.2020р. позивач направив на адресу відповідача два примірники Договору № 208-В від 31.07.2020 р. з додатками, який просив підписати та один примірник повернути на адресу позивача, а також рахунок на оплату № 208 від 31.07.2020р., який просив оплатити в найкоротші терміни. Проте, вказаний лист повернувся позивачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 13-14).

Таким чином, як стверджує позивач, на замовлення відповідача, що відображене у листі від 31.07.2020 р.. за підписом заступника голови правління авто гаражного кооперативу "Мотор" Ганнущенка М.М., позивач фактично надав відповідачу послуги з ремонту кабельної лінії 6 КВ в Автогаражному кооперативі "Мотор", а відповідач вказані послуги отримав у повному обсязі.

Проте, на дату звернення позивача з позовом послуги з ремонту кабельної лінії 6КВ відповідачем не оплачено.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення відповідача заборгованості за надані послуги з ремонту кабельної лінії 6КВ в сумі 18 702,00грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із ч.1 ст. 627 ЦК України і відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4 цієї ж статті).

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, Договір № 208-В про надання послуг від 31.07.2020р. був складений позивачем в односторонньому порядку і відповідачем не підписано.

Також судом встановлено, що відповідачем не підписано і інші документи до договору, а саме довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, дефектний акт на ремонт кабельної лінії 6 кВ в автогаражному кооперативі "Мотор" в м. Полтаві, Акт № 208 приймання виконаних будівельних робіт, а відтак доказів на підтвердження виконання позивачем робіт та їх прийняття відповідачем матеріали справи не містять.

При цьому, суд вважає необґрунтованими твердження позивача про те, що відповідачу направлялися для підписання Договір № 208-В про надання послуг від 31.07.2020р. з додатками та рахунок № 208 від 31.07.2020р., виходячи з наступного.

Як стверджує позивач листом № юр/3633 від 17.08.2020 р. позивач направив на адресу відповідача два примірники вищевказаного Договору № 208-В від 31.07.2020 р. з додатками, який просив підписати та один примірник повернути на адресу позивача, а також рахунок на оплату № 208 від 31.07.2020 р., який просив оплатити в найкоротші терміни. Однак, вказаний лист повернувся позивачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

На підтвердження направлення на адресу відповідача зазначених документів позивач надав лише копію відповідного листа та копію конверта з довідкою поштового відділення про причини повернення (а.с. 14). За повідомлення позивача (а.с. 50) Договір № 208-В про надання послуг від 31.07.2020р. з додатками був направлений позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, при цьому опис вкладення до вказаного листа не складався.

Вказані документи не можуть бути належними доказами направлення позивачем відповідачу Договору № 208-В про надання послуг від 31.07.2020р. з додатками, оскільки відсутність опису вкладення у цінний лист унеможливлює встановлення факту направлення на адресу відповідача саме зазначених документів.

Таким чином, суд встановив, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження направлення відповідачу Договору № 208-В про надання послуг від 31.07.2020р. з додатками.

З урахуванням зазначеного суд дійшов до висновку, що Договір № 208-В про надання послуг від 31.07.2020р. є неукладеним оскільки сторони не досягли згоди щодо укладання, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Також, як встановлено судом, відповідачем не підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, дефектний акт на ремонт кабельної лінії 6 КВ в Автогаражному кооперативі "Мотор" в м. Полтаві, акт № 208 приймання виконаних будівельних робіт по ремонту, а відтак доказів на підтвердження виконання позивачем робіт та їх прийняття відповідачем матеріали справи не містять.

Крім цього суд встановив, що позивачем не надано документальних доказів виконання ним робіт саме на замовлення відповідача з огляду на те, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 29) керівником відповідача і підписантом є Білик В.Д., а лист від імені відповідача на підставі якого позивач розпочав виконання робіт з ремонту кабельної лінії 6 КВ в Автогаражному кооперативі "Мотор", підписано Ганнущенко М.М. Документальні докази наявності у Ганнущенка М.М., повноважень на звернення від імені відповідача з відповідним листом, матеріали справи не містять.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, на підставі основних принципів господарського судочинства, таких як верховенство права, диспозитивність, пропорційність, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог , а тому у задоволенні позову відмовляє у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Ореховська