Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/282/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.,

секретаря судового засідання Зоренка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОСТУ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ЛТД ПЛЮС"

про стягнення 61389,99 грн

ТОВ "КРОСТУ" звернулося з позовом до суду про стягнення з ТОВ "ФОРЕСТ ЛТД ПЛЮС" заборгованості за договором поставки №17/07/19 від 17.07.2019 у розмірі 61389,99 грн.

Ухвалою від 17.03.2021 відкрито провадження у справі №906/282/21 за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 15.04.2021 об 11:00.

Через неявку представників сторін, ухвалою від 15.04.2021 суд відклав розгляд справи по суті на 17.05.2021 об 11:00.

16.04.2021 від ТОВ "КРОСТУ" поштою надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними в справі матеріалами.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Ухвала від 15.04.2021 направлялася ТОВ "ФОРЕСТ ЛТД ПЛЮС" на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 51).

У ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" зазначено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", до реєстру вносяться відомості про місцезнаходження юридичної особи, інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (пункти 10, 18).

Як визначено ч.1 ст.10 Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Варто зазначити, що копія ухвали про відкриття провадження у справі від 17.03.2021 направлялася ТОВ "ФОРЕСТ ЛТД ПЛЮС" за адресою: 11500, Житомирська обл., м. Коростень, вул. Шевченка, 9, кв.17, а також засобами електронного зв`язку - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 43 на звороті). Крім того, в матеріалах наявне поштове повідомлення про вручення товариству поштового відправлення, в якому містилася копія ухвали від 17.03.2021 (а.с.45).

Відповідач не надіслав суду відзив на позовну заяву у визначений строк, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст. 165 та ч.2 ст.178 ГПК України, за якими господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КРОСТУ" (постачальник / позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ЛТД ПЛЮС" (покупець /відповідач) укладено договір поставки №_17/07/19_ (далі за текстом №17/07/19) (а. с. 14-16), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у визначені строки покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (п. 1.1. договору).

За п. 1.2. договору, асортимент, номенклатура, загальна кількість та вартість товару, що підлягає поставці, визначаються сторонами у замовленнях рахунках-фактурах та/або видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Як визначено п. 2.1. договору, поставка товару (товарів) здійснюється постачальником протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту замовлення товару на умовах: EXW - склад постачальника за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська, 4 або м. Дніпро, вул. Янгеля, 35, згідно з правилами Інкотермс-2010, якщо інше не вказано в додатках до договору.

Ціни на товар, що поставляється за договором, є договірними та вказуються у замовленнях рахунках-фактурах та/або у видаткових накладних на товар, які після підписання мають юридичну силу специфікацій в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України, та є невід`ємною частиною цього договору (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 4.2. договору, датою поставки товару є дата у видатковій накладній. Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання за договором з моменту передачі товару в розпорядження покупця, що підтверджується підписом уповноваженого представника покупця на видатковій накладній або іншому товаросупровідному документі.

У п. 4.4. договору передбачено, що покупець набуває право власності на товар і несе ризик випадкової загибелі (псування) товару з моменту отримання продукції, згідно з видатковою накладної за місцем передачі товару.

В додатку №1 до договору поставки №17/07/19 від 17.07.2019 викладено порядок розрахунків (а. с. 16 на звороті), відповідно до якого покупець зобов`язується оплатити вартість поставленого товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару, що підтверджується підписаною видатковою накладною (пункт 1). Вказаний порядок розрахунків є невід`ємною частиною до договору поставки №17/07/19 від 17.07.2019 (пункт 3).

На виконання умов договору ТОВ "КРОСТУ" поставило товар на суму 33713,73 грн, що підтверджується видатковими накладними №УТ-2866 від 11.09.2019, №УТ-3183 від 03.10.2019, №УТ-3510 від 31.10.2019 (а.с. 17-19).

Але ТОВ "ФОРЕСТ ЛТД ПЛЮС" вартість поставленої продукції у строк, визначений договором, не сплатило.

ТОВ "КРОСТУ" направило ТОВ "ФОРЕСТ ЛТД ПЛЮС" претензію №06/02-01 від 06.02.2020 з вимогою виконати зобов`язання за договором поставки №17/07/19 від 17.07.2019, сплативши на рахунок покупця 33713,73 грн (а.с. 20-23).

Внаслідок невиконання ТОВ "ФОРЕСТ ЛТД ПЛЮС" свого обов`язку щодо оплати вартості товару, станом на момент звернення з позовом до суду у відповідача наявна заборгованість у сумі 33713,73 грн, яку ТОВ "КРОСТУ" просить стягнути в позовній заяві, а також нарахування, здійснені відповідно до ст. ст. 549, 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст. 526 ЦК України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання (ч.2 ст. 193 ГК України).

Згідно з матеріалами справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки №17/07/19 від 17.07.2019.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Умовами додатку №1 до договору поставки №17/07/19 від 17.07.2019 визначено, що покупець здійснює оплату продукції протягом чотирнадцяти днів.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконав передбаченого договором зобов`язання щодо сплати вартості отриманої продукції в повному обсязі та у встановлений строк.

З врахуванням наведеного, вимоги ТОВ "КРОСТУ" про стягнення з ТОВ "ФОРЕСТ ЛТД ПЛЮС" 33713,73 грн основного боргу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як визначено п. 5.4. договору у разі прострочення покупцем термінів оплати товару більше ніж на 5 (п`ять) календарних днів, покупець виплачує постачальнику пеню в розмірі 0,5% від суми несплаченого в строк товару за кожен день прострочення оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на такий період. До розміру нарахування санкцій за вказаним пунктом не застосовуються положення ч. 6 ст. 232 ГК України.

Беручи до уваги вимоги статей 79, 86 ГПК України, господарський суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі, якщо відповідний розрахунок здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань, що обумовлено порушенням грошового зобов`язання, не виходячи за межі визначеного періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання.

Відповідно до матеріалів справи, позивач нарахував 7387,15 грн пені (а.с. 4, 6-7, 9).

За умовами договору, оплата отриманого товару проводиться покупцем протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, враховуючи положення ст. 253 ЦК України та п. 5.4. договору, пеня за просторочення виконання зобов`язання нараховується на двадцятий день після підписання видаткових накладних.

Тому суд здійснив перерахунок пені, відповідно до якого пеня становить 7358,03 грн.

За видатковою накладною №УТ- 2866 від 11.09.2019 на суму 3879,16 грн - 983,09 грн:

3879,16 грн х 24 дні (01.10.2019 - 24.10.2019) х 33% (подвійна ставка НБУ) / 365 днів х 100% = 84,17 грн;

3879,16 грн х 49 дні (25.10.2019 - 12.12.2019) х 31% (подвійна ставка НБУ) / 365 днів х 100% = 161,44 грн;

3879,16 грн х 19 днів (12.12.2019 - 31.12.2019) х 27% (подвійна ставка НБУ) / 365 днів х 100% = 54,52 грн;

3879,16 грн х 30 днів (01.01.2020-30.01.2020) х 27% (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% = 85,85 грн;

3879,16 грн х 42 дні (31.01.2020 - 12.03.2020) х 22% (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% = 97,93 грн;

3879,16 грн х 42 дні (13.03.2020 - 23.04.2020) х 20% (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% = 89,03 грн;

3879,16 грн х 49 дні (24.04.2020 - 11.06.2020) х 16% (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% = 83,09 грн;

3879,16 грн х 203 дні (12.06.2020-31.12.2020) х 12% (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% = 258,19 грн;

3879,16 грн х 54 дні (01.01.2021-23.02.2021) х 12% (подвійна ставка НБУ) / 365 днів х 100% = 68,87 грн.

За видатковою накладною №УТ-3183 від 03.10.2019 на суму 5029,80 грн - 1174,65 грн:

5029,80 грн х 2 дні (23.10.2019 - 24.10.2019) х 33% (подвійна ставка НБУ) / 365 днів х 100% = 9,09 грн;

5029,80 грн х 49 дні (25.10.2019 - 12.12.2019) х 31% (подвійна ставка НБУ) / 365 днів х 100% = 209,32 грн;

5029,80 грн х 19 днів (12.12.2019 - 31.12.2019) х 27% (подвійна ставка НБУ) / 365 днів х 100% = 70,69 грн;

5029,80 грн х 30 днів (01.01.2020 - 30.01.2020) х 27% (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% = 111,32 грн;

5029,80 грн х 42 дні (31.01.2020 - 12.03.2020) х 22% (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% = 126,98 грн;

5029,80 грн х 42 дні (13.03.2020 - 23.04.2020) х 20% (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% = 115,44 грн;

5029,80 грн х 49 дні (24.04.2020 - 11.06.2020) х 16% (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% = 107,74 грн;

5029,80 грн х 203 дні (12.06.2020-31.12.2020) х 12% (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% = 334,77 грн;

5029,80 грн х 54 дні (01.01.2021-23.02.2021) х 12 % (подвійна ставка НБУ) / 365 днів х 100% = 89,30 грн.

За видатковою накладною №УТ-3510 від 31.10.2019 на суму 24804,77 грн - 5200,29 грн:

24804,77 грн х 23 дні (20.11.2019-12.12.2019) х 31 % (подвійна ставка НБУ) / 365 днів х 100% = 484,54 грн;

24804,77 грн х 19 днів (12.12.2019 - 31.12.2019) х 27% (подвійна ставка НБУ) / 365 днів х 100% = 348,63 грн;

24804,77 грн х 30 днів (01.01.2020-30.01.2020) х 27% (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% = 548,96 грн;

24804,77 грн х 42 дні (31.01.2020 - 12.03.2020) х 22% (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% = 626,22 грн;

24804,77 грн х 42 дні (13.03.2020 - 23.04.2020) х 20% (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% = 569,29 грн;

24804,77 грн х 49 дні (24.04.2020 - 11.06.2020) х 16% (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% = 531,34 грн;

24804,77 грн х 203 дні (12.06.2020-31.12.2020) х 12 % (подвійна ставка НБУ) / 366 днів х 100% =1650,94 грн;

24804,77 грн х 54 дні (01.01.2021-23.02.2021) х 12 % (подвійна ставка НБУ) / 365 днів х 100% = 440,37 грн.

В стягненні пені в розмірі 29,12 грн (7387,15 - 7358,03) необхідно відмовити.

Як передбачено п. 5.5. договору, у випадку прострочення оплати товару більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів, покупець додатково сплачує на користь постачальника штраф у розмірі 50% від вартості товару.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч.4 ст. 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не установлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст.549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Договором передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17 та від 22.03.2018 у справі №911/1351/ 17.

Відповідно до розрахунків позивача (а.с. 5,8,11), суд задовольняє вимогу про стягнення штрафу у розмірі 16856,05 грн (1939,58 + 2514,09 +12402,38).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

ТОВ "КРОСТУ" здійснило нарахування інфляційних за видатковою накладною №УТ- 2866 від 11.09.2019 за період з жовтня 2019 року по січень 2021 року у сумі 271,32 грн (а. с. 5), за видатковою накладною №УТ- 3183 від 03.10.2019 за період з листопада 2019 року по січень 2021 року - 314,40 грн (а.с. 7-8), за видатковою накладною №УТ-3510 від 31.10.2019 за період з грудня 2019 року по січень 2021 року - 1524,13 грн (а.с.10).

Дослідивши розрахунок інфляційних, загальна сума вказаних нарахувань, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 2109,85 грн.

Водночас за розрахунком суду, 3% річних у сумі 1321,24 грн підлягають задоволенню, з яких:

за видатковою накладною №УТ- 2866 від 11.09.2019 - 162,92 грн (3879,16 грн х 92 дні (01.10.2019 - 31.12.2019) х 3% / 365 днів х 100% = 29,33 грн; 3879,16 грн х 366 днів (01.01.2020 - 31.12.2020) х 3% / 366 днів х 100% = 116,37 грн; 3879,16 грн х 54 дні (01.01.2021 - 23.02.2021) х 3% / 365 днів х 100% = 17,22 грн);

за видатковою накладною №УТ-3183 від 03.10.2019 - 202,15 грн (5029,80 грн х 70 днів (23.10.2019 - 31.12.2019) х 3% / 365 днів х 100% = 28,94 грн; 5029,80 грн х 366 днів (01.01.2020 - 31.12.2020) х 3% / 366 днів х 100% = 150,89 грн; 5029,80 грн х 54 дні (01.01.2021 - 23.02.2021) х 3% / 365 днів х 100% = 22,32 грн);

за видатковою накладною №УТ-3510 від 31.10.2019 - 956,17 грн (24804,77 грн х 42 дні (20.11.2019 - 31.12.2019) х 3% / 365 днів х 100% = 85,63 грн; 24804,77 грн х 366 днів (01.01.2020 - 31.12.2020) х 3% / 366 днів х 100% = 744,14 грн; 24804,77 грн х 62 дні (01.01.2021 - 03.03.2021) х 3% / 365 днів х 100% = 126,40 грн).

В стягненні 2,78 грн (1324,02 -1321,24) 3 % річних суд відмовляє.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.73 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 33713,73 грн основного боргу, 7358,03 грн пені, 16856,05 грн штрафу, 2109,85 грн інфляційних та 1321,24 грн 3 % річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Враховуючи вказані норми ГПК України, судовий збір у розмірі 2270,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ЛТД ПЛЮС" (11500, Житомирська обл., м. Коростень, вул. Грушевського, 13А, офіс 1, ідентифікаційний код 41349082)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОСТУ" (49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 35, ідентифікаційний код 39856762):

- 33713,73 грн основного боргу;

- 7358,03 грн пені;

- 16856,05 грн штрафу;

- 2109,85 грн інфляційних;

- 1321,24 грн 3% річних;

- 2270,00 грн судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 20.05.21

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2,3- сторонам (рек. з пов.)