ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2021 р. Справа №914/1452/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Олійник Н.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Швець Дмитро Іванович - в режимі відеоконференції;

від відповідач: не з`явився;

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго №82/136 від 16.02.21 (вх.№ ЗАГС 01-05/745/21 від 25.02.2021)

на рішення Господарського суду Львівської області від 02.02.2021 (суддя Юркевич М.В., повний текст складено 04.02.2021)

у справі № 914/1452/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Автоформула Центр, м. Запоріжжя

до відповідача Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго, м. Львів

про стягнення 1 432 261,86 грн.

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява ТОВ Автоформула Центр до Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго про стягнення 1 432 261,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем у порушення умов договору про закупівлю товару №2702-ЗЭ-БуТЭС від 26.03.2019 не здійснено своєчасної та повної оплати послуг за поставлений товар, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 1 326 870,00грн. Також за неналежне виконання грошових зобов`язань позивач здійснив нарахування відповідачеві 19 145,31грн 3% річних, 19 903,05грн інфляційних втрат та 66 343,50грн пені.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.02.2021 у справі №914/1452/20 позовні вимоги ТОВ Автоформула Центр - задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго на користь ТОВ Автоформула Центр 1 326 870,00 грн, 66 343,50 грн пені, 19 903,05 грн інфляційних втрат, 19 145,31 грн 3% річних та 21 483,94 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем доведено наявність у нього права на отримання плати за поставлену продукцію, а тому в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 1 326 870,00 грн основного боргу позов підлягає до задоволення. Також суд прийшов до висновку, що до стягнення з відповідача підлягають 66 343,50 грн пені, 19 903,05 грн інфляційних втрат та 19 145,31 грн 3% річних.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Акціонерним товариством ДТЕК Західенерго подано апеляційну скаргу, в якій просить частково скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 02.02.2021 у справі №914/1452/20 та прийняти нове рішення, яким зменшити розмір пені до 1000,00грн.

Зокрема, скаржник вважає, що рішення суду прийняте з невірним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин у справі.

На думку скаржника, суд першої інстанції, вирішуючи стягнути пеню у повному розмірі у сумі 66 343,50грн, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права.

Окрім того, скаржник, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи інтереси обох сторін, скрутне становище відповідача, статус відповідача, як основного виробника електричної енергії, що має стратегічне значення для Західного регіону просить застосувати ч.3 ст.551 ЦК України та ч.1 ст.233 ГПК України та зменшити розмір пені до 1 000,00грн.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не подано.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2021 справу №914/1452/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" залишено без руху для усунення встановленого недоліку, а саме: зобов`язано скаржника надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 3 153,00грн протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" на рішення Господарського суду Львівської області від 02.02.2021 у справі №914/1452/20, призначено розгляд справи на 13.04.2021.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 за клопотанням скаржника відкладено розгляд справи на 11.05.2021.

Представник позивача в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, виклав доводи щодо вимог апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав клопотання в якому повідомив суд, що після прийняття рішення у справі 02.02.2021, останній платіжним дорученням від 22.04.2021 №2010873 частково сплатив основний борг за договором на суму 498 000,00грн, зазначив, що підтримує повністю вимоги апеляційної скарги та просить частково скасувати рішення суду у даній справі та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір пені до 1 000,00грн, закрити провадження стосовно оплати основного боргу в сумі 498 000,00грн у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 11.05.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Обставини справи.

26.03.2019 між ТОВ «Автоформула Центр» (позивачем) та Акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» (відповідачем) укладено договір на закупівлю товару, за умовами якого позивач зобов`язався поставити відповідачу товар, зазначений в специфікації, а відповідач прийняти та оплатити такий товар, в кількості, комплектності та за ціною, визначеною специфікацією.

Предметом вказаного договору була поставка трансформатора струму (з послугою шеф-інженера) Koncar-Instrumental transformers Inc., Хорватія.

Відповідно до п. 1.3 договору вантажоодержувач товару відокремлений підрозділ «Бурштинська теплова електрична станція» АТ ДТЕК «Західенерго».

Відповідно до п. 3.1, п. 3.2 договору ціна на товар, що поставляється, вказується в специфікації (п. 1.1 цього договору) та є незмінною протягом строку дії цього договору окрім випадків, передбачених діючим законодавством України.

Сума цього договору становить: 1 326 870,00 грн, у тому числі ПДВ 20% 221 145,00 грн.

Сторони визначили, що розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем поставленого покупцю товару на 30 (тридцятий) календарний день з дати поставки відповідного товару на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього договору (п. 4.1).

Погоджуючи умови поставки товару, сторонами договору в п. 5.1 та 5.5 договору визначено строк поставки товару, а саме впродовж 180 календарних днів після відправлення письмової заявки покупцем за допомогою технічних засобів зв`язку (факсом та/або електронним листом) постачальнику по реквізитах, вказаних у п. 12.13 з обов`язковим наступним направленням рекомендованого письмового повідомлення кур`єрською поштою та/або поштовим відділенням зв`язку Укрпошта. Сторони також погодили, що товар вважається поставленим з дати підписання сторонами видаткових накладних.

Листом №110/600 від 01.04.2019 відповідач звернувся до позивача з проханням поставити товар - Трансформатор струму AGU-245 в кількості 3 шт.

На виконання умов договору відповідно до заявки відповідачу було поставлено обумовлений товар, що підтверджується видатковою накладною від 19.11.2019 №151 на суму 1 326 870,00 грн.

19.11.2019 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №189 в сумі 1 326 870,00 грн.

Як стверджувалося позивачем, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, рахунок на оплату поставленого товару не оплатив, а тому станом на 12.06.2020 допустив заборгованість за договором в сумі 1 326 870,00 грн.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з претензією від 11.03.2020 щодо сплати заборгованості, однак останній боргу не сплатив.

Відповідно до п. 7.14 договору, у разі прострочення оплати товару, відповідач за письмовою вимогою позивача, сплачує відповідачу неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості невчасно оплаченого товару, однак не більше 5% від вартості товару.

З огляду на наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг в сумі 1 326 870,00 грн, а також 66 343,50 грн пені, 19 903,05 грн інфляційних втрат та 19 145,31 грн 3% річних за порушення строків виконання грошового зобов`язання.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до фактичних обставин справи, встановлених судом, спір виник через неналежне виконання з боку відповідача договірних грошових зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за договором поставки та призначення дистриб`ютора.

У відповідності із ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вірно встановив суд першої інстанції, позивач на виконання укладеного сторонами договору про закупівлю товару №2702-ЗЭ-БуТЭС від 26.03.2019 надав відповідачу послуги поставки товару в сумі 1 326 870,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №151 від 19.11.2019 (а.с.34). Натомість, відповідач умов договору щодо оплати на 30-тий календарний день з дня поставки товару, до 19.12.2019,включно, не виконав.

Враховуючи наведені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками про те, що позивачем доведено наявність у нього права на отримання плати за поставлену продукцію в сумі 1 326 870,00 грн, факт поставки підтверджується долученими до матеріалів справи доказами та позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення пеню, 3% річних та інфляційні нарахування.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.14 договору сторони узгодили, що, у разі прострочення оплати товару, відповідач за письмовою вимогою позивача, сплачує відповідачу неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості невчасно оплаченого товару, однак не більше 5% від вартості товару.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Здійснивши перевірку розрахунків позивача, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що стягненню підлягає 66 343,50 грн пені, 19 903,05 грн інфляційних втрат та 19 145,31 грн 3% річних за порушення строків виконання грошового зобов`язання за період з 20.12.2019-12.06.2020.

Щодо заявленої скаржником вимоги щодо зменшення пені розміру пені до 1000,00грн, судова колегія зазначає наступне.

Відповідач вказує, що стягнення пені у розмірі 66 343,50грн спричинить додаткове збільшення збитків підприємства, оскільки підприємство перебуває у важкому фінансовому становищі, що зумовлене невідповідністю тарифів на виробництво електроенергії фактичним затратам та невчасним розрахункам за вироблену електричну енергію.

Згідно зі ст.233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Враховуючи викладене, судова колегія зазначає, що зменшення пені до 1000,00грн нівелюватиме саме значення пені як відповідальності за порушення грошового зобов`язання, що має на меті захист прав та інтересів кредитора у зв`язку з порушенням його права на своєчасне (відповідно до строків, передбачених договором) отримання грошових коштів за надані ним послуги.

З огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, які вплинули на несвоєчасне виконання відповідачем зобов"язання, дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін, враховуючи фінансовий та майновий стан сторін, причини неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасної оплати та ступінь вини відповідача судова колегія прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги в частині зменшення розміру пені до 1 000,00грн.

Відтак колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим.

Як зазначалось вище, у клопотання №82/572 від 07.05.2021 відповідач повідомив суд, що після прийняття рішення Господарським судом Закарпатської області у даній справі від 02.02.2021, останній платіжним дорученням від 22.04.2021 №2010873 частково сплатив основний борг за договором про закупівлю товару №2702-ЗЭ-БуТЭС від 26.03.2019 та просить частково скасувати рішення суду у даній справі та ухвалити нове рішення у якому зменшити розмір пені до 1 000,00грн, закрити провадження стосовно оплати основного боргу в сумі 498 000,00грн у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Однак, скаржником не надано суду доказів погашення заборгованості за рішенням суду в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до вимог ч.1 ст.278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, судом встановлено факт часткового погашення основної заборгованості за договором про закупівлю товару №2702-ЗЭ-БуТЭС від 26.03.2019 в сумі 498 000,00грн після прийняття Господарським судом Львівської області рішення в справі №914/1452/20 від 02.02.2021.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення суду першої інстанції, у разі подання апеляційної скарги, набирає законної сили після прийняття постанови апеляційним господарським судом за наслідками апеляційного перегляду, а відтак залишення без змін рішення суду першої інстанції про стягнення боргу, якого не існувало на момент прийняття постанови у даній справі, свідчить про невиправдане втручання у право особи на мирне володіння його майном. Не зважаючи на те, що суд першої інстанції в межах наданих доказів прийняв законне і обґрунтоване рішення, зайвий формалізм не повинен створювати надмірний тягар для сторін. Фактично, стягнення частково боргу за договором про закупівлю товару №2702-ЗЭ-БуТЭС від 26.03.2019 у разі відсутності такого боргу порушить принцип справедливості.

В силу положень статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" , завданням суду є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, прав і свобод, тоді як особливо вузьке тлумачення процесуальних норм суперечить цим завданням.

Відповідно до статті 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Подібного висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 09.03.2021 у справі №914/1034/18, від 25.07.2019 у справі № 916/144/18.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи наведені норми процесуального закону, те, що скаржник після прийняття Господарським судом Львівської області рішення в справі №914/1452/20 від 02.02.2021 частково погасив основну заборгованість за спірний період, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про часткове скасування оскарженого рішення, а саме в частині суми основного боргу в сумі 498 000,00грн та закриття провадження у справі в цій частині.

Разом з цим, в частині стягнення з відповідача решти суми основного боргу, інфляційних втрат, пені та трьох відсотків річних, оскаржене рішення слід залишити без змін.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 269, 270, 275, 278, 282 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Акціонерного товариства ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО №82/572 від 07.05.2021 - задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 02.02.2021 у справі №914/1452/20 в частині стягнення з Акціонерного товариства ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Автоформула Центр основного боргу в сумі 498 000,00 грн скасувати.

3. Закрити в провадження у справі №914/1452/20 в частині стягнення основного боргу в сумі 498 000,00 грн.

4. В решті рішення Господарського суду Львівської області від 02.02.2021 у справі №914/1452/20 залишити без змін.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені статтями 287, 288 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 24.05.2021.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.