ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2021 р. Справа№ 910/12068/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамс девелопмент груп",

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 березня 2021 року

(про повернення позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами заявнику)

у справі № 910/12068/20 (суддя Приходько І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дирекція адміністративних будівель"

до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

про розірвання кредитного договору, -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. ТОВ "Адамс девелопмент груп" у межах розгляду справи №910/12068/20 звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у якій просило з початку і на період тимчасової окупації частини території України припинити зобов`язання (правовідношення), що існує на підставі кредитного договору №26-15-03/14 від 24.01.2014.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 березня 2021 року у справі №910/12068/20 відмовлено у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом позовної заяви ТОВ "Адамс девелопмент груп", як третьої особи з самостійними вимогами та повернуто позовні матеріали заявнику (а.с. 10-13).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

2.2. ТОВ "Адамс девелопмент груп" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить "скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 березня 2021 року по справі № 910/12068/20 та передати справу (заяву) на розгляд суду першої інстанції".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1 У апеляційній скарзі третя особа зазначає, що висновок про необхідність існування такого виключного матеріально-правового критерію як наявність єдиного предмета спору і його належність третій особі, а не позивачу не слідує із статей 49 та 180 ГПК України.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1 Інші сторони правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2021, матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 у судовій справі № 910/12068/20, разом з апеляційною скаргою ТОВ "Адамс девелопмент груп" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамс девелопмент груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 березня 2021 року у справі № 910/12068/20 та повідомлено сторін про те, що розгляд даної апеляційної скарги вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7. Інші процесуальні дії у справі: не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. ТОВ "Дирекція адміністративних будівель" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до АТ "Державний ощадний банк України", в якій просить розірвати кредитний договір №26-15-03/14 від 24.01.2014, що укладений між ТОВ "Дирекція адміністративних будівель" та ПАТ "Державний ощадний банк України", в особі Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк".

8.2. 18.03.2021 від ТОВ "Адамс девелопмент груп" до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в якій ТОВ "Адамс девелопмент груп" просить суд з початку і на період тимчасової окупації частини території України припинити зобов`язання (правовідношення), що існує на підставі кредитного договору №26-15-03/14 від 24.01.2014.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. Предметом первісного позову є розірвання кредитного договору №26-15-03/14 від 24.01.2014, що укладений між ТОВ "Дирекція адміністративних будівель" та ПАТ "Державний ощадний банк України", в особі Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк".

9.2. Натомість ТОВ "Адамс девелопмент груп" у позові третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору зазначає, що він є майновим поручителем за кредитним договором, а тому оскільки іпотечне майно знаходиться на непідконтрольній території та враховуючи положення Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території",- просить "з початку і на період тимчасової окупації частини території України припинити зобов`язання (правовідношення), що існує на підставі кредитного договору №26-15-03/14 від 24.01.2014".

9.3. Відтак, вимоги ТОВ "Адамс девелопмент груп" мають бути пред`явлені у самостійному позові, оскільки спільний розгляд таких заяв суперечить приписам процесуального законодавства. В тому числі зважаючи на факт того, що окрім різних предметів спору, у даних позовах визначені різні предмети доказування, обставини, якими сторони обґрунтовують вимоги. Разом з цим, суб`єктний склад позову ТОВ "Адамс девелопмент груп" взагалі не визначений.

9.4. Таким чином, позовні вимоги, що заявлені ТОВ "Адамс девелопмент груп", не є конкуруючими відносно позовних вимог ТОВ "Дирекція адміністративних будівель", адже мають різний предмет і різні підстави та не охоплюються наслідками задоволення первісного позову чи відмови у ньому, що виключає можливість прийняття до розгляду позовної заяви ТОВ "Адамс девелопмент груп".

9.5. З огляду на наведене, позовна заява безпосередньо не спрямована на предмет спору первісного позову, а отже не може розглядатись як позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Вищенаведена позиція узгоджується з правовими висновками, викладеними в ухвалі Верховного Суду у справі №910/7029/18 від 18.05.2020.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1 Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для прийняття позову третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору до спільного розгляду з позивною заявою з огляду на наступне.

10.2 У процесі вирішення господарським судом спору між позивачем і відповідачем, третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору. З метою захисту свого права така особа може звернутися до господарського суду, який розглядає справу, із заявою про вступ у справу як третя особа з самостійною вимогою на предмет спору.

Отже, як вбачається за змістом ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, для вступу у справі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору повинно бути дотримано певні критерії, а саме: матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору); суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення частини п`ятої статті 49 та частини четвертої статті 180 цього Кодексу. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 зазначеного Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду.

Отже, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

В той же час, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України повинна містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 вказаного Кодексу можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті.

Аналогічна правова позиція сформована у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №916/3245/17 від 13.03.2019 та №916/542/18 від 12.06.2019.

10.3 Таким чином, умовою для спільного розгляду із первісним позовом заяви третьої особи з самостійними вимогами є спільний предмет спору у справі.

10.4 Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Предметом спору є об`єкт спірного правовідношення та порушене право та/або інтерес, яке намагається відновити позивач шляхом подання позову.

10.5 Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, з матеріалів позовної заяви ТОВ "Адамс девелопмент груп" вбачається, що останнє не заявляє вимог щодо предмета первісного позову і не переслідує мети вирішити первісний спір на свою користь. Отже, встановивши, що вимоги ТОВ "Адамс девелопмент груп" як третьої особи з самостійними вимогами стосуються іншого предмету спору, ніж вимоги за первісним позовом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у прийнятті такої заяви до спільного розгляду із первісним позовом, в тому числі у зв`язку з недоцільністю спільного розгляду.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1 Враховуючи те, що ч. 5 ст. 180 ГПК України визначено, що до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу, яка в свою чергу визначає законодавчі вимоги до зустрічної позовної заяви, а також викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №916/3245/17 від 13.03.2019 та №916/542/18 від 12.06.2019 правову позицію, колегія суддів визнає помилковими твердження скаржника про те, що висновок про необхідність існування такого виключного матеріально-правового критерію як наявність єдиного предмета спору і його належність третій особі, а не позивачу не слідує із статей 49 та 180 ГПК України.

11.2 При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. У матеріалах справи відсутні докази порушення оскаржуваною ухвалою прав заявника.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.3. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України).

13.4. Відповідно до ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

13.5. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.10 ст.270 ГПК України).

13.6. Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч. 13 ст. 8 ГПК України).

13.7. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін (ч.1 ст.49 ГПК України).

13.8. Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала ґрунтується на засадах верховенства права, є законною, - ухвалена судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтована, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 березня 2021 року у справі №910/12068/20 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамс девелопмент груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 березня 2021 року у справі №910/12068/20 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамс девелопмент груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 березня 2021 року у справі №910/12068/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 березня 2021 року у справі №910/12068/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Адамс девелопмент груп".

4. Матеріали оскарження №910/12068/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 19.05.2021 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова