ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. Справа № 924/240/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О., за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг - Дон" м. Миколаїв

до Селянського (фермерського) господарства "Вікторія - Агро" с. Стріхівці Ярмолинецького району Хмельницької області

про стягнення 31006,78 грн

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області 15.03.2021 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг - Дон" м. Миколаїв до Селянського (фермерського) господарства "Вікторія - Агро" с. Стріхівці Ярмолинецького району Хмельницької області про стягнення 31006,78 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №1856 від 21.01.2019 позивач передав, а відповідач прийняв товар (запасні частини та шини до техніки) на загальну суму 40789,58 грн, що підтверджується видатковими накладними від 24.01.2019 №П-13303 та № П-13306. Відповідач не здійснив жодного платежу, у зв`язку із чим судовим наказом у справі №924/27/21 від 11.01.2021 стягнуто з відповідача 40789,58 грн боргу. Внаслідок порушення умов договору позивач, керуючись п. п. 5.2.1, 5.2.2, 7.2, 7.3 договору та ст. 625 ЦК України, заявив до стягнення з відповідача 31006,78 грн, з яких 19383,62 грн пеня, 6118,44 грн штраф, 2409,96 грн 3% річних та 3094,76 грн інфляційні втрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 15.03.2021 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Ухвалою суду від 19.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/240/21 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позов не подав, хоча був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується наявною в матеріалах справи судовою повісткою про вручення 24.03.2021 ухвали суду від 19.03.2021.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи та не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техноторг - Дон" (далі - продавець) та Селянським (фермерським) господарством "Вікторія - Агро" (далі - покупець) 21.01.2019 укладено договір купівлі - продажу №1856 (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого продавець зобов`язується передавати у власність покупцю, а покупець у порядку й на умовах, передбачених даним договором, зобов`язується приймати та оплачувати запасні частини до техніки (далі по тексту "товар"), асортимент, кількість та вартість яких визначатиметься відповідно до рахунків-фактур продавця до цього договору, що є його невід`ємними частинами.

Поставка товару буде здійснюватися окремими партіями. Обсяг товару за кожною партією визначатиметься у відповідних рахунках-фактурах продавця до цього договору. Асортимент, кількість та вартість товару за кожною його партією вважатимуться узгодженими сторонами з моменту поставки покупцю товару згідно відповідного рахунку-фактури продавця (п. 1.3 договору).

За умовами п. 1.4 договору право власності на товар переходить до покупця з моменту повної оплати покупцем його вартості.

Відповідно до п. 2.1 договору ціна цього договору складає загальну вартість товару, поставленого за цим договором згідно відповідних рахунків - фактур до нього.

Вартість окремих одиниць та окремих партій товару визначатиметься сторонами у відповідних рахунках-фактурах до цього договору (п. 2.2 договору).

Пунктом 2.3 договору визначено, що покупець зобов`язується оплачувати продавцю вартість товару протягом 21 (двадцять одного) календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі та/або видаткової накладної відповідно до п.4.1 цього договору щодо такого товару.

Відповідно до п. 2.4 договору оплата товару здійснюється шляхом: перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в безготівковій формі; внесення грошових коштів на поточний рахунок продавця в готівковій формі через касу банку.

Оплата за договором вважається здійсненою з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця (п. 2.5 договору).

За умовами п. 3.2.2 договору покупець зобов`язаний оплачувати вартість поставленого товару у порядку, визначеному у п. 2.3 договору.

Згідно з п. 4.1 договору покупець здійснює одержання поставленого товару в день його поставки продавцем

Факт поставки продавцем товару покупцеві згідно п.п. 3.1 цього договору сторони фіксують шляхом складання відповідного двостороннього акту приймання - передачі та/або видаткової накладної, у яких зазначають асортимент, комплектність, кількість та вартість товару, що передається покупцю (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 5.2 договору покупець несе наступну відповідальність за договором:

5.2.1 за порушення строків виконання своїх грошових зобов`язань за цим договором покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день прострочення;

5.2.2 за порушення покупцем строків виконання своїх грошових зобов`язань за цим договором більш ніж на 5 (п`ять) календарних днів покупець, додатково до пені згідно п.п.5.2.1 договору, сплачує продавцю штраф у розмірі 15% від вартості неоплаченого товару.

Згідно з п. 7.2 договору сторони домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання покупцем своїх зобов`язань за цим договором припиняється через 3 (три) роки від дня коли такі зобов`язання мали бути ним виконані.

Відповідно до п. 7.3 договору сторони дійшли згоди про те, що строк позовної давності за вимогами продавця за цим договором (у тому числі щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) складатиме 3 (три) роки.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його тексту їхніми печатками (у разі їх наявності) і діє до 31 грудня 2025 року (п. 8.1 договору).

Договір підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу товар - акумулятор та шини на загальну суму 40789,58 грн, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими відтисками їх печаток видатковими накладними № П-13306 від 24.01.2019 на суму 9029,59 грн та № П-13303 від 24.01.2019 на суму 31759,99 грн.

Матеріали справи містять рахунки на оплату по замовленню №19486 та 19506 від 24.01.2019 на загальну суму 40789,58 грн.

Господарський суд Хмельницької області видав судовий наказ №924/27/21 від 11.01.2021, яким присуджено стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Вікторія-Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" 40789,58 грн заборгованості за договором купівлі-продажу №1856 від 21.01.2019 та 210,20 грн витрат по сплаті судового збору. Судовий наказ набрав законної сили 01.02.2021.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу приписів ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів купівлі - продажу.

Так, на підставі договору купівлі - продажу №1856 від 21.01.2019 позивач передав, а відповідач прийняв товар (акумулятор та шини) на загальну суму 40789,58 грн, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими відтисками їх печаток видатковими накладними № П-13306 від 24.01.2019 та № П-13303 від 24.01.2019.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу. Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до п. 2.1 договору ціна цього договору складає загальну вартість товару, поставленого за цим договором згідно відповідних рахунків - фактур до нього.

Вартість окремих одиниць та окремих партій товару визначатиметься сторонами у відповідних рахунках-фактурах до цього договору (п. 2.2 договору).

Пунктом 2.3 договору визначено, що покупець зобов`язується оплачувати продавцю вартість товару протягом 21 (двадцять одного) календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі та/або видаткової накладної відповідно до п.4.1 цього договору щодо такого товару.

За умовами п. 3.2.2 покупець зобов`язаний оплачувати вартість поставленого товару у порядку, визначеному у п. 2.3 договору.

Положеннями ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи положення п. 2.3 договору, відповідач зобов`язаний був провести розрахунки за переданий товар отриманий згідно видаткових накладних від 24.01.2019 у строк по 14.02.2019 включно.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач не надав, а матеріали справи не містять доказів оплати вартості отриманого товару в сумі 40789,58 грн.

В зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань, позивач заявив до стягнення 19383,62 грн пені, яка нарахована за період з 11.02.2019 по 23.02.2021, та 6118,44 грн штрафу.

Статтею 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 5.2.1 договору сторони передбачили, що за порушення строків виконання своїх грошових зобов`язань за цим договором покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно з п. 7.2 договору сторони домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання покупцем своїх зобов`язань за цим договором припиняється через 3 (три) роки від дня коли такі зобов`язання мали бути ним виконані.

Відповідно до п. 7.3 договору сторони дійшли згоди про те, що строк позовної давності за вимогами продавця за цим договором (у тому числі щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) складатиме 3 (три) роки.

Проаналізувавши наданий позивачем розрахунок суд зазначає, що відповідач зобов`язаний був оплатити отриманий товар у строк по 14.02.2019 включно. Отже, нарахування пені слід здійснювати, починаючи з 15.02.2019.

З урахуванням викладено, правомірним є нарахування пені за період з 15.02.2019 по 23.02.2021 (740 днів) на суму заборгованості в розмірі 40789,58 грн, яка становить 19222,70 грн. У стягненні 160,92 грн пені слід відмовити, в зв`язку з безпідставністю.

Також у п. 5.2.2 договору сторони визначили, що за порушення покупцем строків виконання своїх грошових зобов`язань за цим договором більш ніж на 5 (п`ять) календарних днів покупець, додатково до пені згідно п.п.5.2.1 договору, сплачує продавцю штраф у розмірі 15% від вартості неоплаченого товару.

Суд приймає до уваги, що заборгованість за товар, отриманий за видатковими накладними №П-13306 від 24.01.2019 та № П-13303 від 24.01.2019, в розмірі 40789,58 грн відповідач прострочив більше, ніж на 5 календарних днів.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив правомірність та правильність такого нарахування в заявленому позивачем розмірі.

При цьому суд враховує, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК - видами штрафних санкцій, тобто, не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16, від 25.05.2018 у справі № 922/1720/17, 09.07.2018 у справі №903/647/17.

Також позивач просить стягнути з відповідача 2409,96 грн 3% річних за період з 11.02.2019 по 23.02.2021 та інфляційні втрати в сумі 3094,76 грн за лютий 2019 - січень 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проаналізувавши наданий позивачем розрахунок суд зазначає, що зважаючи на встановлені судом строки оплати товару, нарахування 3% річних слід здійснювати, починаючи з 15.02.2019.

За період з 15.02.2019 по 23.02.2021 (740 днів) розмір 3% річних, нарахованих на суму заборгованості 40789,58 грн, буде становити 2477,55грн. Отже, позивач правомірно в межах максимально можливого розміру заявив до стягнення 2409,96 грн 3% річних.

Інфляційні втрати в розмірі 3094,76 грн також заявлено позивачем правомірно та в межах максимально можливого розміру. При цьому враховується правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, що викладений у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, згідно з яким сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Приймаючи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 19222,70 грн пені, 6118,44 грн штрафу, 2409,96 грн 3% річних, 3094,76 грн інфляційних втрат. У стягненні 160,92 грн пені слід відмовити.

Згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, в зв`язку із тим, що спір виник внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 247, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг - Дон" м. Миколаїв до Селянського (фермерського) господарства "Вікторія - Агро" с. Стріхівці Ярмолинецького району Хмельницької області про стягнення 31006,78 грн задовольнити частково.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Вікторія - Агро" (32163, Хмельницька обл, Ярмолинецький район, с. Стріхівці, код 32034732) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг - Дон" (54025, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 113/1, код 31764816) 19222,70 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять дві гривні 70 коп.) пені, 6118,44 грн (шість тисяч сто вісімнадцять гривень 44 коп.) штрафу, 2409,96 грн (дві тисячі чотириста дев`ять гривень 96 коп.) 3% річних, 3094,76 грн (три тисячі дев`яносто чотири гривні 76 коп.) інфляційних втрат, 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) витрат на оплату судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У стягненні 160,92 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Л.О. Субботіна

Віддруковано у 3 примірниках:

1- до справи,

2- позивачу (54025, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 113/1),

3- відповідачу (32163, Хмельницька обл, Ярмолинецький р-н, с. Стріхівці).

Надіслати усім рекомендованим листом з повідомленням про вручення.