ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021м. ДніпроСправа № 904/399/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУОПАК", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця Темченка Сергія Леонідовича, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 18 058,92 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Барабанов Д.М.

Представники:

від позивача: Мокрий О.М. дов. б/н від 05.04.21

від відповідача: Темченко С.Л. паспорт

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДУОПАК" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Темченка Сергія Леонідовича та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 18 058,92 грн, з яких: основний борг у розмірі 17 260,00 грн, 3% річних у розмірі 160,30 грн, індекс інфляції у розмірі 638,62 грн та судовий збір.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

11.02.2021 представник відповідача подав відзив на позов.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2021 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06.04.2021.

Протокольною ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 21.04.2021.

13.04.2021 представник позивача подав відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 12.05.2021.

У судовому засіданні 21.04.2021 було розглянуто справу по суті: заслухано виступи позивача та відповідача, встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи. Під час судових дебатів позивач просив позов задовольнити повністю, з підстав, викладених у заявах по суті, відповідач просив відмовити у задоволенні позову, з підстав, викладених у відзиві на позов.

У судовому засіданні 21.04.2021 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору № 2809-1/2020 від 28.09.2020. Позивачем було оплачено відповідачу передоплату у розмірі 17 260,00 грн за виконання послуг, які відповідач не надав.

19.10.2020 позивачем було направлено відповідачу вимогу про повернення грошових коштів.

У зв`язку із неповерненням відповідачем грошових коштів, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 160,30 грн, інфляційні втрати у розмірі 638,62 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 536, 625, 901, 903, 1212 - 1214 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача, викладена у відзиві

Відповідач зазначає, що наявність договору між сторонами є правовою підставою, яка виключає можливість застосування до правовідносин сторін статтю 1212 Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідач вказує про те, що надання послуг відповідно до пункту 1.2 договору повинні передувати усні запити уповноважених осіб замовника, але відповідні докази позивач не надав.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач зазначає, що після одержання оплати відповідач не виконав умови договору протягом дії договору до 31.12.2020, тому у зв`язку із припиненням дії договору отримані відповідачем грошові кошти втрачають ознаки оплати послуг за договором та стають майном (грошовими коштами), які набуті без достатньої підстави.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

28.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДУОПАК" (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Темченком Сергієм Леонідовичем (виконавець) було укладено договір № 2809-1/2020 (арк.с.16).

Відповідно до пункту 1.1 договору, виконавець надає замовнику юридичні та консультативні послуги з юридичних, податкових і загальгосподарських питань, пов`язаних із господарською діяльністю замовника, а приймає надані послуги та зобов`язується їх оплатити на умовах цього договору.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що послуги надаються за усними запитами уповноважених осіб замовника. Послуги надають у вигляді: усних роз`яснень та консультацій з юридичних, податкових і загальногосподарських питань, пов`язаних із господарською діяльністю замовника.

Замовник буде надавати виконавцю інформацію і документацію, необхідну для надання відповідних послуг. При наданні послуг виконавець покладається виключно на інформацію та документацію, що надана йому замовником, і яка вважається виконавцем такою, що належним чином відображає дійсний стан справ для цілей надання відповідних послуг (пункт 2.1 договору).

Згідно пункту 3.1 договору, вартість послуг виконавця складає 17 260,00 грн.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що замовник оплачує послуги на підставі рахунку-фактури виконавця.

В день укладення договору, відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру №2809-1/2020 від 28.09.2020 на суму 17 260,00 грн (арк.с.18).

На виконання умов договору 28.09.2020 позивач перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 17 280,00 грн (арк.с.19).

Пунктом 8.3 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та сплати рахунку-фактури виконавця і діє до 31.12.2020.

19.10.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено лист від 16.10.2020, в якому просив повернути грошові кошти у розмірі 17 260,00 грн у зв`язку із невиконанням умов договору (арк.с.20).

На час прийняття рішення, доказів надання послуг або повернення грошових коштів сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини надання послуг.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач робив усні запити до відповідача про надання послуг (чого не заперечує жодна із сторін), а також доказів передачі від позивача до відповідача будь-якої інформації та документації, необхідну для надання юридичних та консультаційних послуг.

Водночас, відсутні і докази того, що відповідач протягом строку дії договору надавав такі послуги позивачу. Строк дії договору закінчився 31.12.2020.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не виконано умови договору щодо надання послуг відповідачу. У зв`язку із чим, позивач 19.10.2020 звернувся до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів у розмірі 17 260,00 грн.

Глава 83 Цивільного кодексу України визначає загальні положення щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У той же час, пунктом 3 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Відтак, відповідач зобов`язаний повернути набуті ним грошові кошти, враховуючи, що підстава, на якій вони були набуті, відпала.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Оскільки, позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів 19.10.2020, тому, строк повернення грошових коштів у розмірі 17 260,00 грн є таким, що настав 26.10.2020.

Станом на час розгляду справи доказів повернення грошових коштів у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Відтак, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 17 260,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 160,30 грн за період з 29.09.2020 по 19.01.2021.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що позивачем невірно обрано період нарахування, оскільки, як встановлено судом, строк повернення грошових коштів є таким, що настав 26.10.2020, відповідно прострочення оплати починається з 27.10.2020.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума 3% річних, яка підлягає задоволенню становить 120,33 грн за період з 27.10.2020 по 19.01.2021.

Також, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 638,62 грн за період вересень грудень 2020.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем невірно обрано період нарахування, оскільки, як встановлено судом, строк повернення грошових коштів є таким, що настав 26.10.2020, відповідно прострочення оплати починається з 27.10.2020.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума інфляційних втрат, яка підлягає задоволенню становить 611,08 грн за період листопад-грудень 2020.

Аналогічна правова позиція щодо нарахування на суму попередньої оплати 3% річних та інфляційних втрат викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 по справі № 918/631/19.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір позивача у розмірі 2 261,51 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Темченка Сергія Леонідовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУОПАК" (51911, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Далекосхідна, 18; ідентифікаційний код 40155772) грошові кошти у розмірі 17 260,00 грн, 3% річних у розмірі 120,33 грн, інфляційні втрати у розмірі 611,08 грн, судовий збір у розмірі 2 261,51 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 19.05.2021

Суддя Я.С. Золотарьова