СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. Справа № 905/1690/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Крестьянінов О.О.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства Комбінат комунальних підприємств (вх.№840Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 13.01.2021 у справі №905/1690/20 (повний текст рішення підписано 25.01.2021 суддею Говоруном О.В. у приміщенні господарського суду Донецької області)

за позовом фізичної особи-підприємця Шпортуна Олександра Олександровича, м.Новоазовськ Донецької області,

до Комунального підприємства "Комбінат комунальних підприємств", м.Маріуполь Донецької області,

про визнання укладеним договору про надання ритуальних послуг,-

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець Шпортун Олександр Олександрович звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Комунального підприємства "Комбінат комунальних підприємств" про визнання укладеним договору про надання ритуальних послуг.

Позов обґрунтований тим, що відповідач відмовляється від укладання договору про надання ритуальних послуг, який є обов`язковим. Позивач направив відповідачу заяву з доданими до неї документами, передбаченими пунктом 8.1 Типового положення про ритуальну службу в Україні, з пропозицією укласти договір про надання ритуальних послуг, а також з двома примірниками договору, які були отримані відповідачем. Відповідач відмовив в укладанні договору та зазначив, що станом на дату звернення позивача з пропозицією укласти договір, наявний чинний договір про надання ритуальних послуг, а, отже, питання про укладання нового договору є недоцільним та передчасним. Таку відмову позивач вважає протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з вимогою про визнання укладеним договору про надання ритуальних послуг.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.01.2021 у справі №905/1690/20 позов задоволено повністю. Визнано укладеним договір про надання ритуальних послуг між фізичною особою-підприємцем Шпортуном Олександром Олександровичем та Комунальним підприємством "Комбінат комунальних підприємств" у редакції, викладеній у резолютивній частині рішення.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд виходив з того, що єдиною підставою для укладання договору є надання усього переліку документів, передбачених пунктом 8.1 Положення про ритуальну службу в Україні. Додані до позовної заяви документи на підтвердження вчинення позивачем дій, спрямованих на укладання договору про надання ритуальних послуг, свідчать про виконання ним вимог щодо надання відповідних документів відповідачу для укладання відповідного договору з метою здійснення позивачем підприємницької діяльності у сфері надання ритуальних послуг. Керуючись частиною 2 ст.631, 640 Цивільного кодексу України, господарський суд зазначив, що строк договору та момент укладання договору є різними юридичними поняттями. Позивач пропонував визначити строк дії договору, починаючи з 20.12.2020, тобто після сливу строку дії попереднього договору, а відтак, доводи відповідача про можливе одночасне існування двох договорів після укладання з позивачем договору за результатом розгляду заяви від 27.05.2020 господарським судом відхилені. Урахувавши дії відповідача щодо укладання з позивачем договору про надання ритуальних послуг (строк дії якого сплив 19.12.2020), а саме, безпідставну відмову від укладення договору, що підтверджується відповідними судовими рішеннями, взявши до уваги відсутність законодавчо врегульованого строку для звернення до ритуальної служби з заявою про укладання договору за наявності діючого договору, з урахуванням виникнення можливих заперечень щодо окремих умов договору, що матиме наслідком складання протоколу розбіжностей та вжиття заходів для врегулювання розбіжностей, господарський суд визнав обґрунтованим та розумним завчасне звернення позивача до відповідача з пропозицією укласти договір (за 206 днів до спливу строку дії договору). Також судом першої інстанції ураховано, що завчасне звернення позивача з пропозицією укласти договір обумовлене бажанням позивача безперервно здійснювати підприємницьку діяльність у сфері надання ритуальних послуг. Дослідивши зміст наданого позивачем проекту договору, господарський суд зазначив, що він не може бути розцінений як попередній, оскільки не містить ознак такого договору, зокрема, позивач не пропонує укласти договір в майбутньому на умовах, викладених у проекті договору. Позивач пропонує укласти договір, зазначивши початок строку договору з 20.12.2020, тобто після спливу строку договору, який діяв на час звернення позивача до відповідача з пропозицією укласти договір. Дослідивши зміст наданого позивачем проекту договору, господарський суд дійшов висновку про те, що він не суперечить змісту примірного договору, викладеного у Положенні. Умови спірного договору є ідентичними з умовами минулого договору, укладеного між сторонами за рішенням суду. Різними є умови лише щодо строку дії договору.

Не погодившись з рішенням, прийнятим господарським судом, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення господарського суду Донецької області від 13.01.2021 у справі №905/1690/20 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає таке:

- момент укладення договору про надання ритуальних послуг як правочину, що укладається у простій письмовій формі, як наслідок набрання ним чинності відповідно до частини 2 ст.631 Цивільного кодексу України, збігається. При наявності ідеальних умов договір про надання ритуальних послуг набирає чинності (є укладеним) упродовж 14 днів з дня отримання ритуальною службою від суб`єкта господарювання заяви на його укладення;

- позивач повинен був звернутися до відповідача з офертою 06.12.2020, а не за 206 днів, відтак, суд першої інстанції у порушення частини 2 ст.631 Цивільного кодексу України визначив, що момент укладення договору про надання ритуальних послуг, і як наслідок, набрання чинності, є різними;

- суд першої інстанції здійснив захист порушеного права позивача на майбутнє, оскільки позов пред`являється до суду за фактом порушеного права, і невідомо, чи відбудеться у майбутньому порушення права, за захистом якого звернувся позивач;

- позивач просить укласти попередній договір, укладення якого не є обов`язковим для відповідача в силу закону, тому звернення до суду з даним позовом могло бути реалізовано виключно за наявності на це згоди відповідача, яку останній не надавав;

- судом першої інстанції не наведено належних доводів відхилення заперечень відповідача щодо умов договору, які були викладені у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 апеляційну скаргу Комунального підприємства Комбінат комунальних підприємств залишено без руху у зв`язку з відсутністю клопотання заявника про поновлення строку на апеляційне оскарження. Встановлено апелянту 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки, передбачені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 поновлено Комунальному підприємству Комбінат комунальних підприємств строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 13.01.2021 у справі №905/1690/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства Комбінат комунальних підприємств на рішення господарського суду Донецької області від 13.01.2021 у справі №905/1690/20. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 17.05.2021 о 12:00 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 30.04.2021 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

У судове засідання представник апелянта не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 про відкриття апеляційного провадження, яку отримав 16.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає її безпідставною та необґрунтованою, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі вимоги відповідача, заслухавши у судовому засіданні представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду виходить з такого.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням господарського суду Донецької області від 12.10.2017 у справі №905/1041/17 задоволено позовні вимоги фізичної особи-підприємця Шпортуна Олександра Олександровича до Комунального підприємства "Комбінат Комунальних Підприємств" про визнання укладеним договору про надання ритуальних послуг. Визнано укладеним договір про надання ритуальних послуг між фізичною особою-підприємцем Шпортуном Олександром Олександровичем та Комунальним підприємством «Комбінат комунальних підприємств» у редакції позивача (а.с.17-22, том 1).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.12.2017 та постановою Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №905/1041/17 рішення господарського суду Донецької області залишено без змін (а.с.23-33, том 1).

За змістом пункту 7.1 договору договір набирає чинності з моменту підписання і діє протягом трьох років (а.с.22, том 1).

Ураховуючи дату набрання рішенням суду законної сили, договір про надання ритуальних послуг діє до 19.12.2020.

26.05.2020 позивач надіслав відповідачу заяву письмову пропозицію укласти договір про надання ритуальних послуг з доданими документами, передбаченими пунктом 8.1 Типового положення про ритуальну службу в Україні, та два примірника договору (а.с.34-53, 55-57, том 1).

Вказані документи отримані відповідачем 27.05.2020, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.54, том 1).

Відповідачем надано відповідь на заяву позивача, в якій зазначив, що на даний час існує чинний договір про надання ритуальних послуг, укладений на підставі рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2017, яке постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.12.2017 та постановою Верховного Суду від 22.05.2017 залишено без змін. Таким чином, до закінчення строку дії наявного і діючого договору про надання ритуальних послуг є недоцільним та передчасним вирішення питання щодо укладення нового договору про надання ритуальних послуг (а.с.58, том 1).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про поховання та похоронну справу" поховання - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб`єктів господарювання.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначено, що ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання.

Статтею 8 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначено, що організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами.

Згідно з частиною 5 цієї статті, органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції, зокрема, створюють ритуальні служби.

За змістом частини 1 ст.9 Закону України "Про поховання та похоронну справу" ритуальні служби - спеціалізовані комунальні підприємства, що створюються органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом, з метою здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності, передбаченим пунктом 2 частини другої статті 8 цього Закону.

Відповідно до частини 1 ст.10 Закону України "Про поховання та похоронну справу" надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 8 цього Закону, здійснюється ритуальними службами або за договором суб`єктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється в порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Надання ритуальних послуг, не передбачених зазначеним переліком, а також виготовлення предметів ритуальної належності здійснюється за цінами, встановленими за згодою сторін.

Згідно з частиною 1 ст.12 Закону України "Про поховання та похоронну справу" особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором-замовленням, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 8 Типового положення про ритуальну службу в Україні, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 19.11.2003 №193 (далі - Положення), встановлено, що ритуальна служба забезпечує укладання договорів із суб`єктами господарювання.

Таким чином, для суб`єктів господарювання, які вирішили надавати ритуальні послуги, є обов`язковим укладення відповідного договору із ритуальною службою.

Відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 22.03.2005 №972 функції і повноваження ритуальної служби делеговано Комунальному підприємству "Комбінат комунальних підприємств", що не заперечується учасниками справи.

Згідно з частинами 3, 7 ст.179 Господарського кодексу України встановлено, що укладання господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо, зокрема, існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (частина 2 статті 180 Господарського кодексу України).

Так, загальний порядок укладання господарських договорів визначений статтею 181 Господарського кодексу України і складається з таких стадій: проекту договору, протоколу розбіжностей, безпосереднього врегулювання розбіжностей, судового розгляду переддоговірних спорів. При цьому на кожній з цих стадій процес укладення договору може бути завершений, якщо сторони дійшли згоди з усіх його істотних умов.

Частиною 2 статті 181 Господарського кодексу України передбачено, що проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Відповідно до ст.187 Господарського кодексу України спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Статтею 9 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначено, що ритуальні служби - спеціалізовані комунальні підприємства, що створюються органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом, з метою здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності, передбаченим пунктом 2 частини другої статті 8 цього Закону.

Пунктом 8.1 Положення встановлено, що ритуальна служба забезпечує укладання договорів із суб`єктами господарювання в такому порядку: суб`єкт господарювання, що виявив бажання працювати на ринку ритуальних послуг, має подати до територіальної ритуальної служби відповідну заяву щодо укладання договору про надання ритуальних послуг на ім`я її керівника та долучити до заяви (засвідчені у встановленому порядку копії) такі документи, як копію довідки про включення до ЄДРПОУ для юридичної особи або довідки про присвоєння ідентифікаційного номера для фізичної особи; копію свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності; перелік послуг, що пропонуються для надання суб`єктом господарювання; режим роботи та номер телефону.

Протягом 14 робочих днів з дня отримання заяви територіальна ритуальна служба укладає з суб`єктом господарювання договір про надання послуг при наявності всього переліку документів, передбачених цим пунктом. Безпідставна відмова в укладанні договору не допускається, вона повинна бути аргументована.

Пунктом 8.2. Положення визначено, що договір про надання послуг укладається на термін три роки, але за згодою сторін цей термін може бути іншим.

Отже, ані Законом України "Про поховання та похоронну справу", ані Положенням не визначений строк звернення з заявою про укладання договору у разі наявності діючого договору.

Положенням визначений лише строк протягом якого територіальна ритуальна служба зобов`язана укласти з суб`єктом господарювання договір про надання ритуальних послуг.

Єдиною підставою для укладання договору, є надання усього переліку документів, передбачених пунктом 8.1 Положення.

Матеріали справи містять докази, а саме, засвідчені копії заяви-письмової пропозиції щодо укладення договору про надання ритуальних послуг, який почне діяти з 20.12.2020, проекту договору про надання ритуальних послуг від 12.05.2020 у двох примірниках, перелік окремих видів ритуальних послуг, які здійснює ФОП Шпортун О.О., свідоцтва серії В02 №820582 про державну реєстрацію ФОП Шпортуна О.О., свідоцтва серії А №015031 платника єдиного податку, виданого Шпортуну О.О., довідку про режим роботи ФОП Шпортуна О.О. та номер телефону для зв`язку.

Вищезазначені докази свідчать про виконання позивачем вимог про надання відповідних документів відповідачу для укладання відповідного договору з метою здійснення позивачем підприємницької діяльності у сфері надання ритуальних послуг.

Однак відповідач у листі №69-31869 -69.1 від 05.06.2020 фактично відмовив позивачу в укладанні договору, зазначивши лише одну обставину, за наявності якої відповідач дійшов висновку про передчасність та недоцільність укладання договору з позивачем, а саме, наявність між сторонами діючого договору про надання ритуальних послуг, строк дії якого спливає 19.12.2020, у той час як заява про укладання договору отримана від позивача 27.05.2020, тобто за більше ніж 6 місяців до спливу строку дії діючого договору.

Водночас, про невідповідність доданих до заяви документів переліку, визначеного пунктом 8.1. Положення, у листі не зазначено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи не містять доказів висловлення відповідачем обґрунтованої відмови в укладенні договору. У той же час, відповідачем не доведено, що на умовах, викладених позивачем у позовній заяві, договір про надання ритуальних послуг не може бути виконаним, що свідчить про безпідставне ухилення від виконання, покладених на КП "Комбінат комунальних підприємств", повноважень щодо укладення договору з позивачем.

За змістом частини 1, 2 ст.631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Відповідно до ст.640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Таким чином, строк дії договору та момент укладання договору є різними юридичними поняттями.

Укладання договору пов`язане з моментом одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції, у той час як строк договору проміжок часу, протягом якого сторони можуть реалізувати свої права та виконують обов`язки за договором.

Згідно з частиною 1 ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позивачем у пункті 7.1 доданого до заяви проекту договору пропонувалось визначити, що договір набирає чинності з 20.12.2020 і діє протягом трьох років з моменту набрання чинності даним договором.

Отже, позивач пропонував визначити строк дії договору, починаючи з 20.12.2020, тобто після сливу строку дії попереднього договору, а відтак, доводи апелянта про можливе одночасне існування двох договорів після укладання з позивачем договору за результатом розгляду заяви від 27.05.2020, обґрунтовано відхилені господарським судом.

Вищезазначеним спростовуються доводи апелянта про те, що момент укладення та набрання чинності договору про надання ритуальних послуг у даному випадку збігаються.

Помилковим є і твердження апелянта про те, що позивач повинен був звернутися до відповідача з офертою 06.12.2020, а не за 206 днів, і тільки при наявності ідеальних умов договір про надання ритуальних послуг набирає чинності (є укладеним) упродовж 14 днів з дня отримання ритуальною службою від суб`єкта господарювання заяви на його укладення, оскільки ґрунтується на власному суб`єктивному тлумаченні відповідачем норм чинного законодавства.

Господарський суд правильно визнав обґрунтованим та розумним завчасне звернення позивача до відповідача з пропозицією укласти договір (за 206 днів до спливу строку дії договору), урахувавши дії відповідача щодо укладання з позивачем договору про надання ритуальних послуг, строк дії якого сплив 19.12.2020, а саме, безпідставну відмову від укладання договору, що підтверджується вищезазначеними судовими рішеннями, взявши до уваги відсутність законодавчо врегульованого строку для звернення до ритуальної служби із заявою про укладання договору за наявності діючого договору, з урахуванням виникнення можливих заперечень щодо окремих умов договору, що матиме наслідком складання протоколу розбіжностей та вжиття заходів для врегулювання розбіжностей.

Організація надання ритуальних послуг органами місцевого самоврядування, з метою уникнення ущемлень прав споживачів, а також підтримки у належному стані благоустрою відповідної територіальної громади, здійснюється, зокрема, шляхом створення спеціалізованих комунальних підприємств з надання ритуальних послуг - ритуальних служб або шляхом укладення договорів про надання послуг з суб`єктами господарювання, що діють на цьому ринку.

Оскільки здійснення підприємницької діяльності на ринку ритуальних послуг можливе згідно із законом лише за наявності договору, укладеного суб`єктами господарювання з ритуальною службою, то не заснована на законі відмова останньої в укладенні відповідного договору завжди має наслідками перешкоди в розширенні ринку таких послуг, яке могло б мати місце за рахунок вступу на нього нових учасників, а, отже, й можливість обмеження конкуренції.

Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 22.05.2018 у справі №905/1041/17, від 20.02.2020 у справі №910/3270/19.

З огляду на обов`язковість для суб`єктів господарювання, які вирішили надавати ритуальні послуги, укладення відповідного договору із ритуальною службою, завчасне звернення позивача з пропозицією укласти договір обумовлене бажанням позивача безперервно здійснювати підприємницьку діяльність у сфері надання ритуальних послуг.

Водночас не заснована на законі відмова в укладенні відповідного договору завжди має наслідками перешкоди в розширенні ринку таких послуг.

Твердження апелянта про те, що позивач просить укласти попередній договір, укладення якого не є обов`язковим для відповідача в силу закону, тому звернення до суду з даним позовом могло бути реалізовано виключно за наявності на це згоди відповідача, яку останній не надавав, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 ст.635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2 ст.182 Господарського кодексу України за попереднім договором суб`єкт господарювання зобов`язується у певний строк, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором. Попередній договір повинен містити умови, що дозволяють визначити предмет, а також інші істотні умови основного договору.

Зі змісту проекту договору убачається, що він не може бути розцінений як попередній, оскільки не містить ознак такого договору, зокрема, позивач не пропонує укласти договір в майбутньому на умовах, викладених у проекті договору. Натомість позивач пропонує укласти договір, визначивши його умовами, початком строку договору є 20.12.2020, тобто після закінчення строку договору, який діяв на час звернення позивача до відповідача з пропозицією укласти договір.

Щодо доводів апелянта про здійснення судом першої інстанції захисту порушеного права позивача на майбутнє, оскільки позов пред`являється до суду за фактом порушеного права, і невідомо, чи відбудеться у майбутньому порушення права, за захистом якого звернувся позивач, колегія суддів вважає порушеним відповідачем право позивача на укладання договору про надання ритуальних послуг, за захистом якого позивач звернувся до господарського суду.

Відповідно до частини 3 ст.184 Господарського кодексу України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Примірний договір про надання ритуальних послуг викладений у додатку до пункту 8.2 Положення.

Дослідивши зміст наданого позивачем проекту договору, господарський суд дійшов правильного висновку, що він не суперечить змісту примірного договору, викладеного у Положенні. Крім того, умови договору, який позивач просив визнати укладеним, є ідентичними з умовами минулого договору, укладеного між сторонами за рішенням суду. Різними є умови лише щодо строку договору.

Відповідачем не доведено, як наявність заперечень щодо окремих умов договору після звернення позивача з пропозицією укладання договору, так і досягнення згоди з позивачем щодо змісту окремих умов договору у редакції відповідача станом на час прийняття рішення у справі, а відтак суд першої інстанції обґрунтовано відхилив заперечення відповідача щодо невідповідності окремих умов договору у редакції позивача договору, викладеному відповідачем у відзиві на позов.

Вищезазначеним спростовуються твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не наведено належних доводів відхилення заперечень відповідача щодо умов договору, які були викладені у відзиві на позовну заяву.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що позивачем вживалися заходи з метою укладення договору про надання ритуальних послуг з наданням необхідного переліку документів у відповідності до вимог Закону України "Про поховання та похоронну справу", Типового положення та Примірного договору про надання ритуальних послуг, Господарського кодексу України, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що доводи заявника апеляційної скарги, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі, прийняте рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги не убачається. Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Комбінат комунальних підприємств залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 13.01.2021 у справі №905/1690/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.05.2021.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.О. Крестьянінов