ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

24.05.2021 Справа № 5021/1875/2011

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув заяву № 2021/05/07 від 07.05.2021 Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про видачу дублікатів виконавчих документів по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк»

до відповідача - фізичної особи-підприємця Рогожого Володимира Івановича,

про стягнення 958078 грн. 28 коп.

Суть питання, що вирішується ухвалою суду.

10.08.2011 на адресу суду надійшла позовна заява про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за неналежне виконання відповідачем укладених між сторонами рамкової угоди № 1048 від 25.08.2005 та договору про надання траншу № 15.7648/1048 від 22.02.2008, договору про надання траншу № 15.7649/1048 від 15.05.2008.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 20.10.2011 (суддя Заєць С.В.) було задоволено позовні вимоги повністю (а.с.101-108, том 1).

З відповідача було стягнуто на користь позивача 280701 грн. 91 коп. заборгованості по кредиту, 64957 грн. 67 коп. заборгованості по процентам, 8366 грн. 00 коп. комісії за управління кредитами, 60000 грн. 00 коп. пені за кредитним договором № 15.7648/1048 від 22.02.2008; 394141 грн. 44 коп. заборгованості по кредиту, 88073 грн. 67 коп. заборгованості по процентам, 11837 грн. 59 коп. комісії за управління кредитами, 50000 грн. 00 коп. пені за кредитним договором № 15.7649/1048 від 15.05.2008; 9580 грн. 78 коп. витрат по сплаті державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2011 вказане рішення було залишено без змін (а.с.135-140, том 1).

27.12.2011 на примусове виконання рішення було видано відповідний наказ (а.с.152, том 1).

Постановою Вищого господарського суду України від 22.02.2012 рішення першої інстанції та постанова апеляційної інстанції були скасовані в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 60000 грн за договором № 15.7648/1048 від 22.02.2008 та пені у розмірі 50000 грн за договором № 15.7649/1048 від 15.05.2008, та в цій частині направлено справу на новий розгляд до Господарського суду Сумської області.

Після нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Сумської області від 07.05.2012 (суддя Лугова Н.П.) позовні вимоги було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 39671 грн 37 коп. пені (а.с.57-62, том 2).

Суд звертає увагу, що при новому розгляді справи позивач надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зменшив розмір заявленої до стягнення пені до 39671 грн 37 коп. (а.с.37-40, том 2). Заява була прийнята судом до розгляду.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.07.2012 вказане рішення першої інстанції залишено без змін (а.с.85-91, том 2).

25.07.2012 судом було видано наказ на примусове виконання постанови апеляційної інстанції та рішення першої інстанції (а.с. 93, том 2).

Ухвалою суду від 10.01.2013 було визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Сумської області від 27.12.2011 у справі № 5021/1875/2011 в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 60000 грн за договором про надання траншу № 15.7648/1048 та пені у розмірі 50000 грн за договором про надання траншу № 15.7649/1048 (а.с.106-108, том 2).

Отже, по даній справі існує два накази на примусове виконання рішення.

12.05.2020 позивач звернувся до суду з заявою про видачу дублікатів наказів від 27.12.2011 та 25.07.2012.

Заявник обґрунтовує заяву тим, що рішення по даній справі не виконано. Накази про примусове виконання рішення направлялись позивачу Зарічним ВДВС у м. Суми, однак позивач їх не отримував. Позивач звертався з запитами до державного виконавця. Виявилось, що видані судом накази ні у стягувача, ні в органі виконавчої служби на виконанні не перебувають. Строк пред`явлення наказів до виконання не закінчився, а тому наявні правові підстави для видачі дублікатів наказів по справі.

Суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких суд дійшов вищезазначеного висновку. Законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно з п. 19.4 Перехідних положень ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тому заява правомірно подана позивачем до Господарського суду Сумської області.

Отже, при розгляді заяви про видачу дублікату наказу суду необхідно вирішити питання про те: виконано чи ні рішення суду; факт втрати виконавчого документу; чи не закінчився строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заявник стверджує, що з метою з`ясування місцезнаходження наказів ним були направлені запити до Зарічного ВДВС у м. Суми.

У відповідь на запит був наданий лист про те, що оригінал наказу від 27.11.2011 (хоча наказ був виданий 27.12.2011) з копією постанови від 26.06.2019 направлений стягувачу 09.07.2019.

Оскільки оригінал наказу від 27.12.2011 з копією постанови від 26.06.2019 про повернення виконавчого документа не надходив на адресу стягувача, то позивач 08.02.2021 та 08.04.2021 направляв запит до АТ «Укрпошта» для встановлення місцезнаходження поштового відправлення.

14.04.2021 АТ «Укрпошта» повідомила, що інформація щодо поштового відправлення № 000 від 09.07.2019 в автоматизованій системі АТ «Укрпошта» відсутня.

Відповідь на запит від 30.11.2020 щодо направлення стягувачу наказу від 25.07.2012 (разом з постановою про повернення виконавчого документа від 21.06.2019) Зарічним ВДВС у м. Суми надана не була.

Отже, наказ від 25.07.2012 був повернутий стягувану згідно з постановою від 21.06.2019, а наказ від 27.12.2011 повернутий з постановою від 26.06.2019.

Накази було повернуто згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Про вказане зазначено у відповіді державної виконавчої служби від 23.07.2020.

Заявник підтверджує обставини, які викладені у заяві, наступними письмовими доказами (копії додані до матеріалів заяви): копією запиту від 15.01.2020; копією запиту від 15.07.2020 № 2020/07/15-1; копією адвокатського запиту від 15.07.2020; копією скарги від 16.07.2020; копією листа від 23.07.2020; копією адвокатського запиту від 30.11.2020 № 2020/11/30; копією адвокатського запиту від 30.11.2020 № 2020/11/30-2; копією листа від 11.12.2020; копією адвокатського запиту від 08.02.2021; копією адвокатського запиту від 08.04.2021; копією листа від 14.04.2021.

Частиною 5 ст. 37, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на день винесення постанови) зазначено, що повторне пред`явлення наказу до виконання можливе протягом 3 років.

Отже, оскільки постанова державного виконавця винесена 21.06.2019, то протягом 3 років заявник має право повторно звернутись до державного виконавця з наказами для примусового виконання рішення суду. Тому строк, який встановлений для пред`явлення наказів до виконання, не закінчився.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно з ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

На переконання суду, надмірний формалізм при розгляді заяви про видачу дублікату виконавчого документу суперечить принципу верховенства права, а виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист. Зазначене повинно першочергово враховуватись при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа.

Суд звертає увагу, що рішення по даній справі (на момент розгляду даної заяви) фактично не виконано. Також, судом встановлено, що виконавчі документи по даній справі втрачені - видані судом на підставі цього рішення накази ні у стягувача, ні в органі виконавчої служби на виконанні не перебувають.

На переконання суду, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби вже свідчить про те, що його було втрачено.

Вищезазначена правова позиція міститься також в постанові Верховного Суду від 18.11.2020 по справі № 263/4331/18.

Отже, враховуючи всю сукупність вказаних обставин, суд дійшов висновку, що заява позивача про видачу дублікатів виконавчих документів є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Суд наголошує, що при розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

Рішення по справі не втратило законної сили. Однак, як вже зазначалось, ухвалою суду від 19.01.2013 було визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Сумської області від 27.12.2011 у справі № 5021/1875/2011 в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 60000 грн за договором про надання траншу № 15.7648/1048 та пені у розмірі 50000 грн за договором про надання траншу № 15.7649/1048.

Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат».

На переконання суду, у випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.

В той же час, у даному випадку часткове виконання не відбулось, а судом було в певній частині визнано таким, що не підлягає виконанню наказ суду (без видачі нового наказу).

Суд звертає увагу, що підставою для постановлення ухвали про визнання частини наказу таким, що не підлягає виконанню стало те, що існував наказ про стягнення з відповідача 110000 грн загальної суми пені, в той час, як рішення в цій частині було скасовано касаційним судом, а під час нового розгляду справи було зменшено позивачем розмір заявленої пені до 39671 грн 37 коп. та вказана позовна вимога була задоволена судом. Також, на примусове виконання рішення про стягнення 39671 грн 37 коп. пені було видано наказ. Отже, фактично існувало два накази про стягнення однієї і тієї ж суми пені та частини позовної вимоги, в якій рішення суду вже скасовано.

Тому суд дійшов висновку, що при видачі дублікату наказу необхідно врахувати зміст рішення суду, даної ухвали та ухвали Господарського суду Сумської області від 27.12.2011 виключити з наказу зазначені суми пені.

Крім того, відповідно до протоколу розподілу справи між суддями суддею по справі було визначено суддю Моїсеєнка В.М. (а.с.149, том 1). Наказ по справі від 27.11.2011 був підписаний суддею Моїсеєнком В.М.

Згідно з протоколом розподілу справ між суддями суддею по справі було визначено суддю Лугову Н.П. (а.с.29, том 2). Наказ по справі від 25.07.2012 підписаний суддею Луговою Н.П. (а.с.93, том 2).

Оскільки суддя Лугова Н.П. втратила суддівські повноваження (зазначено в розпорядженні керівника апарату Кулібаби О.В. від 07.03.2017 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи), то відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2017 суддею по справі було визначено суддю Резніченко О.Ю. (а.с.116-117, том 2).

Отже, суд звертає увагу, що дублікати наказів по даній справі підписуються суддею Резніченко О.Ю., оскільки відсутня можливість підписання наказів по справі тими суддями, якими вони були підписані при їх видачі. В той же час, дублікат наказу повинен містити оригінал підпису судді, на якому ставиться відтиск гербової печатки Господарського суду Сумської області.

Керуючись п. 19.4 Перехідних положень ГПК України, ст. ст. 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву № 2021/05/07 від 07.05.2021 Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про видачу дублікатів виконавчих документів по справі № 5021/1875/2011 задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Сумської області від 27.12.2011 по справі № 5021/1875/2011.

3. Видати дублікат наказу Господарського суду Сумської області від 25.07.2012 по справі № 5021/1875/2011нр.

4. Копію ухвали направити сторонам, а дублікати наказів стягувачу.

5. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Ухвала підписана суддею 24.05.2021.

Суддя О.Ю. Резніченко