РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/330/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільний Посад"

вул. Мічуріна, 1-В, с. Вільний Посад, Криворізький район, Дніпропетровська обл., 53070

e-mail:

e-mail:

до відповідача: Приватного підприємства "Форест Експорт"

вул. Промислова, 15, офіс. 11, м. Чернігів, 14017

e-mail:

про стягнення 32500,00грн

Представники сторін:

позивача: Шаповалов М.С. - адвокат

відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 18.05.2021 була проголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст.233, 240 Господарського процесуального кодексу України.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільний Посад" подано позов до Приватного підприємства "Форест Експорт" про стягнення 32500,00грн збитків за договором поставки № 01/24/07/2020 від 31.08.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до складу податкового кредиту позивача та відповідно неможливістю позивача скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 32500,00грн.

Ухвалою суду від 05.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 27.04.2021. Також цією ухвалою встановлено учасникам справи строк для надання заяв по суті справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у Головного управління ДПС у Чернігівській області відомості про реєстрацію податкових накладних ПП "Форест Експорт", , по договору поставки № 01/31/08/2020 від 31.08.2020, де контрагентом виступав ТОВ "Вільний Посад" за період з 31.08.2020 по 31.12.2020.

Ухвала суду від 05.04.2021, направлена на електронну пошту позивача, отримана ним, про що свідчить електронний лист від 05.04.2021.

Ухвала суду від 05.04.2021, направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві, повернута відділенням зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

20.04.2021 від Головного управління ДПС у Чернігівській області на виконання вимог ухвали суду від 05.04.2021 надійшла інформація по справі.

Судом були вчинені дії щодо перевірки статусу та місця реєстрації відповідача, у зв`язку з чим отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача станом на 26.04.2021, відповідно до якого місцезнаходження ПП "Форест Експорт" є: вул. Промислова, 15, офіс. 11, м. Чернігів, 14017; інформація для здійснення зв`язку: .

26.04.2021 на електронну пошту відповідача направлено ухвалу від 05.04.2021.

У судове засідання 27.04.2021 прибув повноважний представник позивача.

Відповідач представника у судове засідання не направив, заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

Суд постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 05.05.2021, про що позивач повідомлений під розписку, на електронну пошту відповідача направлено ухвалу від 27.04.2021.

У судове засідання 05.05.2021 представники учасників справи не прибули.

Суд постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 18.05.2021, про що позивач повідомлений під розписку, на електронну пошту відповідача направлено ухвалу від 05.05.2021.

У судове засідання 18.05.2021 прибув повноважний представник позивача.

Відповідач представника у судове засідання не направив, заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального кодексу строк не скористався, що неявка відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд відповідно до вимог ч. 9 ст. 165 та ч. 1 ст. 202 ГПК України вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

31.08.2020 між ПП "Форест Експорт" (надалі - Постачальник) та ТОВ "Вільний Посад" (надалі - Покупець) було укладено договір поставки № 01/31/08/2020 (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався передати у встановлений строк у власність Покупця Товар, у якості, кількості, за цінами та на загальну суму, згідно додаткам до договору, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити його.

Згідно з п. 1.2. найменування, одиниці виміру, загальна кількість та інші необхідні характеристики Товару, що підлягають поставці за цим Договором (в т.ч. асортимент, номенклатура) визначаються у рахунку-фактурі на Товар та в додатках до Договору, які є його невід`ємними частинами.

Пунктами 2.1., 2.2. Договору передбачено, що Товар постачається Постачальником протягом 30 календарних днів після підписання кожного Додатку до даного Договору. Товар за даним договором передається партіями. Під партією Товару розуміють товари, що поставляються на адресу покупця за одним товаротранспортним документом (видатковою накладною та/або товарно-транспортною накладною).

Відповідно до 3.3. та 3.4. Договору Покупець здійснює оплату Товару Постачальнику на підставі виставленого рахунку-фактури. Оплата вартості партії Товару здійснюється Покупцем протягом 5 банківських днів після підписання Договору та Додатку до цього Договору.

Сторонами підписано Додаток № 1 від 31.07.2020 до Договору, відповідно до якого Постачальник взяв на себе зобов`язання по поставці тріски паливної, кількістю 6200 м3 на суму 806000,00грн з ПДВ, ПДВ становить 134351,00грн.

На виконання умов договору Постачальником виставлено Покупцю рахунки на оплату:

- № 210006 від 31.08.2020 на суму 65000,00грн, в т.ч. ПДВ 10833,33грн,

- № 210007 від 21.09.2020 на суму 130000,00грн, в т.ч. ПДВ 21666,67грн.

Покупець виконав свої зобов`язання за договором, оплатив вартість товару на загальну суму 195000,00грн, про що свідчать платіжні доручення: № 2739 від 31.08,2020 на суму 65000,00грн, № 2884 від 21.09.2020 на суму 20000,00грн, № 2924 від 25.09.2020 на суму 110000,00грн.

Позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 195000,00грн, в т.ч. ПДВ 32500,00грн, що підтверджується видатковими накладними: №420011 від 09.09.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420012 від 09.09.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420013 від 17.09.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420014 від 17.09.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420015 від 24.09.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420016 від 24.09.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420017 від 24.09.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420018 від 25.09.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420019 від 25.09.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420020 від 28.09.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420021 від 28.09.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420022 від 29.09.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420023 від 29.09.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420024 від 06.10.2020 на суму 9100,00грн, в т.ч. ПДВ 1516,67грн; №420025 від 20.10.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420026 від 20.10.2020 на суму 11700,00грн, в т.ч. ПДВ 1950,00грн; №420027 від 30.10.2020 на суму 10400,00грн, в т.ч. ПДВ 1733,33грн.

Як зазначено у позовній заяві, відповідачем відповідно до вимог Податкового кодексу України не зареєстровано ПДВ по Договору № 01/31/08/2020 на загальну суму 32500,00грн.

Відсутність факту реєстрації відповідачем податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних не дає право позивачу включити вказану суму ПДВ до податкового кредиту позивача та відповідно зменшити податкове зобов`язання на суму 32500,00грн.

Позивач вважає, що вказаними діями відповідача йому завдано збитків, що стало підставою для звернення з позовом до суду.

На виконання вимог ухвали суду від 05.04.2021 від Головного управління ДПС у Чернігівській області надійшла інформація по справі №1448/5/25-01-20-02 від 19.04.2021, відповідно до якої згідно аналізу Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ПП "Форест Експорт" (податковий номер 43551104) 25.11.2020 було направлено на реєстрацію податкову накладну №49 від 31.08.2020 щодо реалізації тріски паливної у кількості 500м.куб. на адресу ТОВ "Вільний Посад" (податковий номер 36721871) на загальну суму 65000,00грн, в т.ч. ПДВ 10833,33грн. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 31.08.2020 №49 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена, оскільки, ПП "ФОРЕСТ ЕКСПОРТ", яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.6 Критеріїв ризиковості платника податку Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 11.12.2019 №1165. ПП "ФОРЕСТ ЕКСПОРТ" запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Станом на теперішній час податкова накладна № 49 від 31.08.2020 виписана ПП "Форест Експорт" на адресу ТОВ "Вільний Посад" в Єдиному реєстрі податкових накладних має статус "реєстрацію зупинено".

Крім того, повідомлено, що основні положення щодо складання та реєстрації податкових накладних регулюються ПКУ від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями). Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджені Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" зі змінами та доповненнями.

Так, відповідно до статті 201 ПКУ в податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити, серед яких є опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг. Номер та дата договору, згідно якого відбулась реалізація товару, в податковій накладній не зазначаються. Тому, згідно аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) не можливо ідентифікувати згідно якого договору поставки складена та зареєстрована та чи інша податкова накладна.

Додатково повідомлено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - податкова накладна та/або, розрахунок коригування) в ЄРПН здійснюється відповідно до вимог ПКУ та Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 зі змінами.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовуються.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення норм поведінки; 2) збитки; 3) причинний зв`язок між порушенням та збитками; 4) вина. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

З урахуванням викладеного та відповідно до статті 74 ГПК України позивач повинен довести наявність трьох елементів господарського правопорушення: 1) порушення норм; 2) збитки; 3) причинний зв`язок між порушенням та збитками. Наявність четвертого елементу - вини, презюмується. Ця презумпція може бути спростовна відповідачем.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За змістом пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У пункті 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Враховуючи викладене вище, згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї до Єдиного реєстру податкових накладних, звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податкових накладних та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у цьому реєстрі, врегульовано Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246. З метою отримання інформації, що міститься у Реєстрі, платник податку складає запит за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення в електронному вигляді у форматі (відповідно до стандарту), затвердженому в установленому порядку, та надсилає його засобами телекомунікаційного зв`язку ДФС (пункт 13 Порядку). Відповідно позивачу надана можливість отримувати з Єдиного реєстру податкових накладних виключно інформацію, що стосується зареєстрованих податкових накладних та/або розрахунку коригування.

У даному випадку лише квитанції з Єдиного реєстру податкових накладних, в яких зазначена дата реєстрації податкової накладної, можуть бути належним доказом виконання відповідачем передбачених податковим законодавством обов`язків, проте такі докази суду не були надані.

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, останній не оформив податкові накладні та не зареєстрував їх у Єдиному реєстрі податкових накладних, та, у такий спосіб позбавив позивача права на віднесення сплаченого податку на додану вартість до складу податкового кредиту і використання права на зменшення податкових зобов`язань на суму 32500,00грн.

При цьому, зобов`язання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних для включення до податкового кредиту суми ПДВ виникає з податкового законодавства, яке відносить до податкового кредиту суми податку не лише сплачені, а і нараховані у разі здійснення операцій (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17 та від 03.12.2018 у справі №908/76/18).

На підставі наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту. А отже, відповідно, позивач не зміг скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 32500,00грн (наявність збитків).

В даному випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму. Тобто, наявність причинно-наслідкового зв`язку та вини відповідача.

Таким чином, суд зазначає, що в даному випадку наявні усі елементи складу цивільного (господарського) правопорушення для стягнення збитків в порядку статті 22 ЦК України, статті 225 ГК України, а саме:

- протиправна поведінка полягає у бездіяльності відповідача у вигляді нереєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних;

- шкідливий результат такої поведінки - збитки полягають у вигляді втраченого позивачем податкового кредиту на суму 32500,00грн;

- причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та збитками полягає у тому, що саме в наслідок неправомірних дій відповідача позивач був унеможливлений занести відповідну суму до податкового кредиту, а відтак зменшити розмір податкового зобов`язання на вказану суму;

- вина особи полягає у бездіяльності відповідача щодо виконання обов`язку з реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

На підставі викладеного вище суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними, допустимими та достатніми доказами і тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Позивач просив суд стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме: витрати на сплату судового збору у сумі 2270,00грн та витрати на правову допомогу у сумі 10000,00грн.

Згідно зі ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 124 Господарського процесуального кодексу України позовна заява містить попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1, п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позивачем за подання даного позову до суду відповідно до платіжного доручення №284 від 03.03.2021 сплачено судовий збір у сумі 2270,00грн.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 2170,00грн.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.13,14,15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність може здійснюватись адвокатом індивідуально, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 123 та статті 126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Крім того, відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Також слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Інтереси позивача у даній справі представляє адвокат Шаповалов М.С., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №657 від 31.08.2012.

Також адвокат Шаповалов М.С. внесений до Єдиного реєстру адвокатів України, що підтверджується відомостями з офіційного сайту Єдиного реєстру адвокатів України в мережі Інтернет за вебадресою: http://erau.unba.org.ua/.

На підтвердження отримання позивачем правової допомоги надано: договір про надання юридичних послуг (професійної правничої допомоги) від 01.02.2021, ордер на надання правової допомоги серії ЧН №107469 від 11.02.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №657 від 31.08.2012, акт виконаних робіт з описом від 02.03.2021, квитанцію від 01.02.2021 №03/21 на суму 10000,00грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем було доведено надання йому адвокатом Шаповаловим М.С. послуг з правової допомоги у Господарському суді Чернігівської області при розгляді справи №927/330/21 та сплату адвокату гонорару за надання зазначеної професійної правової (правничої) допомоги у сумі 10000,00грн.

Таким чином з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 10000,00грн.

Керуючись ст. 129, 232-233, 236-238, 240-241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Форест Експорт" (вул. Промислова, 15, офіс. 11, м. Чернігів, 14017, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільний Посад" (вул. Мічуріна, 1-В, с. Вільний Посад, Криворізький район, Дніпропетровська обл., 53070, ) 32500,00грн збитків, 10000,00грн витрат на правову допомогу та 2270,00грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 20.05.2021.

Суддя В.В. Моцьор