РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2021Справа № 910/20155/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРТБУДУКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНА АРХІТЕКТУРА МІСТ"

про стягнення 304555,85 грн

за участю представників:

від позивача: Самойленко В.В.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАРТБУДУКРАЇНА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНА АРХІТЕКТУРА МІСТ" про стягнення 304555,85 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 дану позовну заяву залишено без руху.

11.01.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.01.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/20155/20, відмовив у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 11.02.2021.

Протокольною ухвалою від 11.02.2021 відкладено підготовче засідання на 23.02.2021.

23.02.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи обґрунтованого розрахунку основного боргу, оригінали платіжних доручень.

23.02.2021 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява (без ЄЦП) про розгляд справи без участі представника позивача.

Оскільки, подана позивачем через електронну пошту заява не скріплена електронним цифровим підписом, суд на підставі ст. 42, 170, 233 Господарського процесуального кодексу України залишив без розгляду зазначену заяву позивача.

Протокольною ухвалою від 23.02.2021 судом продовжено підготовче провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 16.03.2021.

15.03.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Протокольною ухвалою від 16.03.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.04.2021.

08.04.2021 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява (без ЄЦП) про розгляд справи без участі представника позивача. Вказану заяву суд залишив без розгляду на підставі ст. 42, 170, 233 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що зазначена заява не скріплена електронним цифровим підписом.

У підготовчому засіданні 08.04.2021 представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою від 08.04.2021 відкладено судове засідання на 29.04.2021.

29.04.2021 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання (без ЄЦП) про відкладення розгляду справи, яке на підставі ст. 42, 170, 233 Господарського процесуального кодексу України суд залишив без розгляду, оскільки подане позивачем через електронну пошту клопотання не скріплене електронним цифровим підписом.

Протокольною ухвалою від 29.04.2021 відкладено судове засідання на 20.05.2021.

У судове засідання 20.05.2021 з розгляду справи по суті представник відповідача повторно не з`явився. Письмового відзиву на позов відповідач не подав. Про час та місце судового засідання відповідач повідомлений ухвалою суду від 29.04.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №324.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Також згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Присутній у судовому засіданні 20.05.2021 представник позивача надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд позов задовольнити.

У судовому засіданні 20.05.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із усною домовленістю між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАРТБУДУКРАЇНА" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНА АРХІТЕКТУРА МІСТ" (відповідач), позивач зобов`язався надати відповідачу послуги будівельної техніки з оператором, послуги автомобільного вантажного транспорту (послуги самоскида, маніпулятора-навантажувача, автокрана), послуги обладнання та механізмів (надалі - послуги), а замовник - оплатити отримані послуги.

Позивач зазначає, що на виконання взятих на себе зобов`язань позивач у період з 04.03.2020 по 08.10.2020 надав відповідачу послуги самоскида, маніпулятора-навантажувача, автокрана згідно із актами надання послуг: №122 від 04.03.2020 на суму 6120,00 грн, №240 від 24.04.2020 на суму 5115,02 грн, №272 від 08.05.2020 на суму 4999,97 грн, №348 від 01.06.2020 на суму 4820,02 грн, №354 від 01.06.2020 на суму 6885,00 грн, №370 від 01.06.2020 на суму 4799,99 грн, №382 від 01.06.2021 на суму 2600,00 грн, №410 від 16.06.2020 на суму 3500,00 грн, №428 від 16.06.2020 на суму 5200,01 грн, №433 від 16.06.2020 на суму 5115,02 грн, №448 від 16.06.2020 на суму 2600,00 грн, №466 від 16.06.2020 на суму 4262,52 грн, №650 від 17.07.2020 на суму 2600,00 грн, №651 від 17.07.2020 на суму 8525,04 грн, №654 від 20.07.2020 на суму 3410,02 грн, №661 від 20.07.2020 на суму 5967,53 грн, №667 від 21.07.2020 на суму 4262,52 грн, №677 від 22.07.2020 на суму 6820,03 грн, №690 від 23.07.2020 на суму 2557,51 грн, №692 від 24.07.2020 на суму 8525,04 грн, №745 від 03.08.2020 на суму 5200,01 грн, №801 від 14.08.2020 на суму 5115,02 грн, №803 від 17.08.2020 на суму 4262,52 грн, №829 від 18.08.2020 на суму 9377,54 грн, №830 від 19.08.2020 на суму 4262,52 грн, №831 від 20.07.2020 на суму 6820,03 грн, №832 від 21.08.2020 на суму 5967,53 грн, №913 від 04.09.2020 на суму 16639,94 грн, №931 від 09.09.2020 на суму 23870,11 грн, №932 від 14.09.2020 на суму 10400,02 грн, №950 від 14.09.2020 на суму 10800,00 грн, №951 від 18.09.2020 на суму 21312,60 грн, №952 від 21.09.2020 на суму 13000,02 грн, №953 від 21.09.2020 на суму 32475,07 грн, №987 від 20.09.2020 на суму 8525,04 грн, №992 від 22.09.2020 на суму 11082,55 грн, №993 від 24.09.2020 на суму 2600,00 грн, №1003 від 28.09.2020 на суму 5115,02 грн, №1025 від 01.10.2020 на суму 7800,01 грн, №1026 від 01.10.2020 на суму 6820,03 грн, №1069 від 06.10.2020 на суму 7875,04 грн, №1070 від 07.10.2020 на суму 18975,04 грн, №1068 від 08.10.2020 на суму 7000,03 грн.

Однак, як зазначає позивач, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з оплати наданих послуг, заборгованість відповідача за вищевказаними актами становить 304555,85 грн.

20.11.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію 20.11.2020 про сплату заборгованості у розмірі 304555,85 грн.

Однак, відповідач відповіді на вказану вимогу не надав, заборгованості не сплатив.

Оскільки відповідачем не здійснено оплати вартості наданих послуг, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 304555,85 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 181 Господарського кодексу України визначає загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, у частині 1 цієї статті йдеться, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У відповідності ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ураховуючи наведені приписи законодавства, суд дійшов висновку, що сторони, у порядку ст.181 Господарського кодексу України та ст.205, 207, 639, 901 Цивільного кодексу України досягли згоди щодо укладення договору про надання послуг у спрощений спосіб шляхом направлення рахунку на оплату та підписаного між сторонами актом здачі-приймання робіт (наданих послуг).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як підтверджено наявними в матеріалах справи актами надання послуг за період з 04.03.2020 по 08.10.2020 позивач на виконання взятих на себе зобов`язань надав відповідачу послуги самоскида, маніпулятора-навантажувача, автокрана на загальну суму 343980,93 грн.

Відповідачем не надано суду жодних заперечень щодо факту надання позивачем послуг за період з 04.03.2020 по 08.10.2020.

Акти надання послуг: №122 від 04.03.2020, №240 від 24.04.2020, №272 від 08.05.2020, №348 від 01.06.2020, №354 від 01.06.2020, №370 від 01.06.2020, №382 від 01.06.2021, №410 від 16.06.2020, №428 від 16.06.2020, №433 від 16.06.2020, №448 від 16.06.2020, №466 від 16.06.2020, №650 від 17.07.2020, №651 від 17.07.2020, №654 від 20.07.2020, №661 від 20.07.2020, №667 від 21.07.2020, №677 від 22.07.2020, №690 від 23.07.2020, №692 від 24.07.2020, №745 від 03.08.2020, №801 від 14.08.2020, №803 від 17.08.2020, №829 від 18.08.2020, №830 від 19.08.2020, №831 від 20.07.2020, №832 від 21.08.2020, №913 від 04.09.2020, №931 від 09.09.2020, №932 від 14.09.2020, №950 від 14.09.2020, №951 від 18.09.2020, №952 від 21.09.2020, №953 від 21.09.2020, №987 від 20.09.2020, №992 від 22.09.2020, №993 від 24.09.2020, №1003 від 28.09.2020, №1025 від 01.10.2020, №1026 від 01.10.2020, №1069 від 06.10.2020, №1070 від 07.10.2020, №1068 від 08.10.2020 підписані відповідачем без зауважень та заперечень.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У пункті 1.7 постанови Пленуму Вищого Господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Так, судом встановлено, що 20.11.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію від 20.11.2020 про сплату заборгованості у розмірі 304555,85 грн протягом п`яти банківських днів.

Згідно із наданими позивачем у матеріали справи банківськими виписками, платіжними дорученнями та розрахунком позовних вимог, відповідачем здійснено часткову оплату наданих у спірний період послуг на суму 39425,08 грн, а саме частково за актами №122 від 122 від 04.03.2020, №913 від 04.09.2020, №932 від 14.09.2020, №953 від 21.09.2020.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи здійснену відповідачем часткову оплату наданих послуг, заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги становить304555,85 грн.

Згідно із підписаним між сторонами актом звірки взаємних розрахунків станом на 06.11.2020 заборгованість відповідача складає 304555,85 грн.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

У відповідності до ч.3 ст. 13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наданими позивачем доказами підтверджується факт заборгованості відповідача з оплати за надані позивачем за період з 04.03.2020 по 08.10.2020 послуги у сумі 304555,85 грн.

Суд зазначає, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993 Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Однак, відповідачем доказів на спростування обставин, викладених у позові та відсутності заборгованості у розмірі 304555,85 грн суду не надано.

З огляду на вище наведене, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 304555,85 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРТБУДУКРАЇНА" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНА АРХІТЕКТУРА МІСТ" заборгованості у сумі 304555,85 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНА АРХІТЕКТУРА МІСТ" (04053, місто Київ, ПРОВУЛОК БЕХТЕРЕВСЬКИЙ, будинок 4, ідентифікаційний код 42654390) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРТБУДУКРАЇНА" (02095, місто Київ, ВУЛИЦЯ УРЛІВСЬКА, будинок 3, квартира 32, ідентифікаційний код 41200519) заборгованість у сумі 304555,85 грн, витрати зі сплати судового збору у сумі 4568,34 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 26.05.2021.

Суддя С. О. Турчин