ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.05.2021 Справа № 914/188/20

За заявою: Львівської обласної прокуратури,

про виправлення помилки в наказі та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання

у справі №914/188/20

за позовом: Заступника керівника Золочівської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів

до відповідача-1: Жуківська сільська рада Золочівського району Львівської області, с. Жуків Золочівського району Львівської області

до відповідача-2: Приватного підприємства «Приватна Агрофірма «Вороняцькі лани», с.Вороняки Золочівського району Львівської області

про: визнання недійсним рішення та звільнення земельних ділянок

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання А.П. Полянський

За участю представників сторін:

від заявника: не з`явився;

від боржника: не з`явився.

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/188/20 за позовом Заступника керівника Золочівської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до Жуківської сільської ради Золочівського району Львівської області та до Приватного підприємства «Приватна Агрофірма «Вороняцькі лани» про визнання незаконним та скасування рішення №471 Жуківської сільської ради Золочівського району від 07.02.2019 року «Про надання в оренду земельних ділянок з земель запасу терміном на 1 рік» та зобов`язання звільнити одержані згідно укладеного 21.03.2019 року договору оренди земельні ділянки загальною площею 85,6 га, які знаходяться за межами с. Жуків Золочівського району та повернення їх державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.11.2020 у справі №914/188/20 позовні вимоги Заступника керівника Золочівської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області задоволено частково, визнано недійсним рішення №471 Жуківської сільської ради Золочівського району від 07.02.2019 року «Про надання в оренду земельних ділянок з земель запасу терміном на 1 рік» та зобов`язання звільнити одержані згідно укладеного 21.03.2019 року договору оренди земельні ділянки загальною площею 85,6 га, які знаходяться за межами с. Жуків Золочівського району, в частині позовних вимог про звільнення земельних ділянок площею 85,6 га провадження у справі закрито, стягнуто з Жуківської сільської ради Золочівського району Львівської області (80754, с. Жуків, Львівська область, ) на користь Прокуратури Львівської області (79005, м. Львів, пр. Шевченка, 17/19, ) 2102,00 грн витрат по сплаті судового збору.

На примусове виконання рішення від 30.11.2020 у справі №914/188/20 Господарським судом Львівської області 25.01.2021 видано наказ, яким стягнуто з Жуківської сільської ради Золочівського району Львівської області на користь Прокуратури Львівської області 2102,00 грн витрат по сплаті судового збору.

На адресу суду, 13.05.2021 (вх. №1991/21) надійшла заява Львівської обласної прокуратури від 11.05.2021 №15/2-636вих-21 про виправлення помилки в наказі, якому заявник просить виправити помилки в наказі та вказати боржника Поморянська селищна рада Золочівського району Львівської області (), з зазначенням, що наказ дійсний до пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили, та поновити строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.01.2021 у справі №914/188/20.

В судове засідання представник заявника (стягувача) та представник боржника не з`явилися, причин неприбуття не повідомили, незважаючи на те, що були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

Відповідно до частини 3 статті 328 та частини 2 статті 329 Господарського процесуального кодексу України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про виправлення помилки у виконавчому документі та не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання.

Як вбачається із поданої заяви, заявник просить суд виправити помилку в наказі та вказати боржника боржника Поморянська селищна рада Золочівського району Львівської області (), з зазначенням, що наказ дійсний до пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили

Щодо виправлення помилки в наказі Господарського суду Львівської області від 25.01.2021, суд зазначає наступне.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Статтею 328 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд, встановивши, що у наказі Господарського суду Львівської області від 25.01.2021 про стягнення з Жуківської сільської ради Золочівського району Львівської області (80754, с. Жуків, Львівська область, ) на користь Прокуратури Львівської області (79005, м. Львів, пр. Шевченка, 17/19, ) 2102,00 грн витрат по сплаті судового збору, допущено помилку, зокрема, в частині строків його пред`явлення, а саме: помилково вказано «протягом трьох років», замість: «трьох місяців».

Відтак, суд вважає за необхідне виправити допущену помилку в наказі Господарського суду Львівської області виданого 25.01.2021 у справі №914/188/20 про стягнення з Жуківської сільської ради Золочівського району Львівської області (80754, с. Жуків, Львівська область, ) на користь Прокуратури Львівської області (79005, м. Львів, пр. Шевченка, 17/19, ) 2102,00 грн витрат по сплаті судового збору, а саме, вказавши: «Наказ дійсний для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили».

Разом з тим, як вбачається з поданої заяви про виправлення помилки в наказі, заявник зазначає про те, що листом Управління Держаної казначейської служби України у Золочівському районі Львівської області від 12.02.2021 №02-19/129 наказ Господарського суду Львівської області повернуто без виконання, оскільки згідно з п. 1 рішення Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області від 08.12.2020 №10 «Про початок реорганізації Жуківської, Шпиколоської, Ремезівцівської, Коропецької, Бібщанської, Сновицької та Полянської сільських рад, шляхом приєднання до Поморянської селищної ради», правонаступником всього майна, прав та обов`язків боржника є Поморянська селищна рада Золочівського району Львівської області, відтак просить виправити помилку в зазначеному наказі та вказати боржника Поморянська селищна рада Золочівського району Львівської області.

Розглянувши подану заяву в частині виправлення помилки вказавши боржника - Поморянська селищна рада Золочівського району Львівської області та вивчивши наявні матеріали, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про виправлення помилки у наказі Господарського суду Львівської області від 25.01.2021 №914/188/20 в цій частині, зважаючи на таке.

Відповідно до ст.328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України та ін.

Частиною 1 ст.327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.327 Господарського процесуального кодексу України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

У рішенні Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень п.2 ч.2 ст. 17, п.8 ч.1 ст.26, ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» від 26.06.2013 №5-рп/2013 вказується, що наказ господарського суду відтворює резолютивну частину прийнятого господарським судом рішення і залишається незмінним до повного виконання чи втрати ним юридичної сили у випадках, встановлених Кодексом.

У ч.5 ст.238 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

У ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Матеріалами справи підтверджується, що у справі №914/188/20 наказ Господарського суду Львівської області про примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 30.11.2020 у справі №914/188/20 про стягнення з Жуківської сільської ради Золочівського району Львівської області (80754, с. Жуків, Львівська область, ) на користь Прокуратури Львівської області (79005, м. Львів, пр. Шевченка, 17/19, ) 2102,00 грн витрат по сплаті судового збору, видано з дотриманням наведених вище вимог законодавства, адже наказ відображає резолютивну частину відповідного судового рішення, на виконання якого він виданий.

За наведених обставин, у суду відсутні підстави для виправлення помилки у виконавчому документі в частині найменування боржника, адже на момент винесення рішення суду Жуківська сільська рада Золочівського району Львівської області була відповідачем у справі. Доказів звернення стягувача з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні до матеріалів справи не долучено.

Щодо заявленої вимоги в частині поновлення строку для пред`явлення наказу Господарського суду Львівської області від 25.01.2021 у справі №914/188/20 до виконання, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

З огляду на викладене, оскільки стягувачем за даним наказом є державний орган Прокуратура Львівської області, строк пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.01.2021 становить три місяці.

Пропуск процесуального строку це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Горнсбі проти Греції наголосив на гарантоване статтею 6 Конвенції право на суд, яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обов`язковість боржника до виконання судового рішення. Викладене означає, що виконання судового рішення є невід`ємною частиною судового процесу з метою забезпечення положень названої статті Конвенції (права на суд).

Крім цього, у пунктах 18, 23 рішення Європейського суду у справі Ліпісвіцька проти України зазначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в пункті 1 статті 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

У рішеннях Європейського суду у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України зазначається про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до положень статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Як зазначає Конституційний Суд України, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 329 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З огляду на викладене, суд розглядаючи подану заяву вважає за доцільне поновити пропущений строк для пред`явлення вказаного наказу до виконання.

Керуючись статтями 234, 327, 328, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Львівської обласної прокуратури про виправлення помилки в наказі від 11.05.2021 №15/2-636- вих21 у справі №914/188/20 та поновлення строку для пред`явлення вказаного наказу до виконання - задовольнити частково.

2. Виправити помилку, допущену при оформленні наказу Господарського суду Львівської області виданого 25.01.2021 у справі №914/188/20, вказавши: Наказ дійсний для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили»

3. Поновити Львівській обласній прокуратурі пропущений строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.01.2021 у справі №914/188/20 про стягнення з Жуківської сільської ради Золочівського району Львівської області (80754, с. Жуків, Львівська область, ) на користь Прокуратури Львівської області (79005, м. Львів, пр. Шевченка, 17/19, ) 2102,00 грн витрат по сплаті судового збору.

4. В частині вимог про виправлення помилки в найменуванні боржника відмовити.

5. В решті частин наказ на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 30.11.2020 у справі №914/188/20 виданий Господарським судом Львівської області 25.01.2021 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені розділом IV Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 24.05.2021.

Суддя Н.Є. Березяк