РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2021 року справа № 927/275/21
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидова М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали справи за позовом Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області,

вул. Шевченко, 14, м. Чернігів, 14030

e-mail:

до відповідача Фізичної особи ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1 .

e-mail: відсутній

про стягнення 29703 грн. 35 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Бабинець С.П. (ордер серії ЧН №116014 від 23.04.2021)

від відповідача: Ляховець В.М. (ордер серії АА №103359 від 27.04.2021)

ВСТАНОВИВ:

Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області подано позов до Фізичної особи - підприємця Гребенок Людмили Іванівни про стягнення заборгованості за експлуатаційні витрати в сумі 29703 грн. 35 коп., а саме за оренду приміщення за червень-вересень 2020 року - 4921 грн. 00 коп., відшкодування податку на землю за вересень 2020 року - 110 грн. 75 коп., відшкодування комунальних послуг за серпень-вересень 2020 року - 300 грн. 16 коп., відшкодування експлуатаційних витрат за 1-ІІІ квартал 2020 року - 6120 грн. 45 коп., відшкодування експлуатаційних витрат за період з 01.07.2017 по 31.05.2020 - 18250 грн. 39 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району № 49 від 07.05.2013 та договору № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна орендарем від 02.05.2019.

У підставу позову позивачем покладено акт Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області № 04-30/04 від 21.07.2020 ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області за період з 01.07.2017 по 31.05.2020 та ревізії використання коштів державних та місцевих бюджетів, а також коштів, отриманих з інших джерел для забезпечення заходів, спрямованих на боротьбу з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, за період з 01.01.2020 по 30.06.2020.

Згідно безкоштовного запиту на сайті Міністерства юстиції України за критерієм пошуку « ОСОБА_1 » в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань значиться «стан суб`єкта припинено», дата запису 01.09.2020, номер запису 003025768, підстава: власне рішення.

У порядку частини 6 статті 176 ГПК України судом зроблено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача, фізичної особи ОСОБА_1 щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої особи, про що постановлено ухвалу від 18.03.2021.

29.03.2021 на адресу суду від запитуваного органу надійшов лист від 26.03.2021 № 09-05/991), що фізична особа ОСОБА_1 (відповідач у справі) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Статтею 45 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу .

Відтак, господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Звертаючись з позовом до Господарського суду Чернігівської області, позивач просить стягнути заборгованість за договором № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна орендарем від 02.05.2019, укладеним між ним та фізичною особою - підприємцем Гребенюк Людмилою Іванівною.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.04.2021 після усунення позивачем недоліків відкрите спрощене позовне провадження у справі №927/275/21, розгляд справи по суті призначено на 27.04.2021, 14:40.

Ухвала суду від 05.04.2021, направлена позивачу та відповідачу, отримана останніми, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення № 795 та № 073 відповідно, які наявні в матеріалах справи.

Ухвала суду від 05.04.2021, направлена відповідачу по справі ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , повернулась 13.04.2021 на адресу суду з відміткою відділення зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідачем 23.04.2021 подано до суду відзив на позов від 21.04.2021 із запереченнями проти позовних вимог з таких підстав:

- у таблиці 2 додатку № 2 до укладеного сторонами у справі договору оренди нерухомого майна від 07.05.2013 № 49 наведено компенсації експлуатаційних витрат, їх види, обсяги: податок на землю (за рік), річна сума зносу/амортизації, місячна сума зносу/амортизації, загальний розмір компенсації (за рік). До укладення договорів про відшкодування витрат сторони проводили розрахунки за експлуатаційні витрати згідно із таблицею 2 додатку № 2 до договору оренди № 49;

- сторонами укладено окремий договір про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг від 02.05.2019 № 49 та виключено таблицю 2 з додатку № 2 до додаткової угоди № 3 від 26.04.2019 до договору оренди. У відповідності до умов договорів № 49 оренда та № 49 витрати позивач проводив розрахунок вартості експлуатаційних витрат та включав їх у рахунки та акти. Відповідач своєчасно оплачував такі рахунки, підтвердженням тому є акти звірки підписані сторонами за 1 квартал 2020 року та за 2 квартал 2020 року;

- виходячи зі змісту акту від 21.07.2020, складеного Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області за наслідками проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області, за період з 01.07.2017 по 31.05.2020 порушення норм законодавства з несплати експлуатаційних витрат за період з 01.07.2017 по 31.05.2020 сталося з вини позивача;

- відповідач зазначив, що предметом позову є відшкодування експлуатаційних витрат, зокрема, заробітної плати працівників позивача у справі, які по суті не є передбаченими договором сторін експлуатаційними витратами; всі інші нарахування за договором № 49 не входять до предмету позову. При цьому в довідці № 30 від 06.01.2021 зазначено суми відшкодування експлуатаційних витрат 6120,45 грн., 18250,39 грн., які разом складають суму 24370,84 грн., а сума, заявлена до стягнення, складає 29703,35 грн.;

- поданий позивачем до матеріалів справи розрахунок вартості експлуатаційних витрат у спірному періоді не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки такий розрахунок не містить підписів повноважних осіб, які його склали. Вказаний розрахунок не підтверджений будь-якими документами, в обґрунтування його складових, зокрема, щодо підстав включення до відшкодування за рахунок відповідача частини заробітної плати, в тому числі ЄСВ, прибиральника, сторожа, електромонтера, з якими відповідач не перебуває в трудових відносинах. В порушення п. 3.1.3 договору № 49 (витрати) позивачем не проінформовано відповідача належним чином про зміни витрат на утримання будівлі і тарифу на послуги. В порушення п. 3.1.4 договорів позивач не надав помісячних актів виконаних робіт. Також відповідач повідомив, що позивачем не вказано по яким експлуатаційним витратам, об`єми, обсяги виникла у відповідача заборгованість, не визначено суму таких витрат і не додано належних первинних документів. Відповідачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи на суму 16344,00 грн. З вказаної суми відповідачем фактично сплачено 5448 грн. Відповідач просить вирішити питання розподілу судових витрат, які поніс відповідач.

У судове засідання 27.04.2021 з`явились повноважні представники сторін.

27.04.2021 судом оголошено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 11.05.2021, 15:00, про що сторони повідомлені під розписку.

11.05.2021 в судове з`явились повноважні представники сторін.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч.8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

07.05.2013 між Комунальним лікувально-профілактичним закладом «Чернігівська центральна районна лікарня» (позивач, орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Гребенок Людмилою Іванівною (відповідач, орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району № 49 (а.с. 11-18).

Відповідно до умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове одноповерхове приміщення колишнього статистичного відділення (надалі майно), що є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району та перебуває в оперативному управлінні КЛПЗ «Чернігівська ЦРЛ» і знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Шевченко, 114. Визначене приміщення складається з чотирьох кімнат, загальна площа яких становить 79,6 кв. м. Приміщення має окремий вхід.

Згідно із п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акти приймання - передачі майна, який є невід`ємною частиною цього договору.

07.05.2013 між сторонами підписано та скріплено печатками акт приймання - передачі в оренду нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району, розташованого за адресою м. Чернігів, вул. Шевченко, 114, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення колишнього статистичного відділення (4 кімнати), що перебуває на балансі КЛПЗ «Чернігівська ЦРЛ» у складі 79,6 кв. м загальної площі, яка знаходиться у вищезазначеній будівлі (а.с. 19).

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата є платежем у грошовій формі, який орендар вносить орендодавцю незалежно від наслідків діяльності орендаря та сплачується за весь термін фактичного користування майном, що визначається на підставі акту приймання-передачі в оренду та акту приймання-передачі майна з орендного користування.

До орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, плата за землю, податок на додану вартість (п. 3.2 договору).

Пунктом 5.1.5 договору сторони обумовили, що орендар зобов`язаний утримувати майно та прилеглу територію у належному стані, сплачувати витрати на її прибирання і очистку при забрудненні господарською діяльністю (будівельне сміття, харчові відходи, тощо), здійснювати обслуговування теплових, електричних та вентиляційних мереж, їх необхідний поточний ремонт, а при необхідності забезпечити доступ експлуатуючих організацій до цих мереж з метою їх профілактичного огляду і ремонту. У разі виникнення аварійної ситуації забезпечити доступ протягом всієї доби. Виконувати усі санітарні правила.

Згідно п. 5.1.6 договору орендар зобов`язаний протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з орендарем договір про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг.

07.05.2013 між сторонами підписано та скріплено печатками додаток № 2 до договору «Розрахунок орендної плати та компенсаційних видатків за оренду нежитлового приміщення колишнього статистичного відділення по вул. Шевченко, 114, м. Чернігова». В таблиці 2 додатку № 2 наведено компенсації експлуатаційних витрат, їх види, обсяги: податок на землю (за рік), річна сума зносу/амортизації, місячна сума зносу/амортизації, загальний розмір компенсації (за рік) (а.с. 20).

Між сторонами підписано додаток 2 до додаткової угоди № 3 від 26.04.2019 до договору оренди № 49 від 07.05.2013 «Розрахунок розміру орендної плати та компенсаційних видатків за оренду нежитлової одноповерхової будівлі господарчого корпусу № 3 по вул. Шевченко, 114 м. Чернігова», згідно якого орендна плата за перший (квітень 2019 року) місяць розрахунку становить 1525,76 грн. на індекс інфляції за квітень 2019 року. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції місяця, за який проводиться розрахунок. Податок на землю (за рік) становить 4744,40 грн. без ПДВ. Додаток 2 не містить таблиці № 2 щодо компенсації експлуатаційних видатків (а.с. 28).

02.05.2019 між Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська центральна районна лікарня» (балансоутримувач) та Фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) укладено договір № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна орендарем (а.с. 32-33).

Пунктом 1.1 договору визначено, що балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт приміщення, що знаходиться за адресою вул. Шевченко, 114, загальною площею 77,00 кв. м, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача щодо обслуговування та експлуатації пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором. Крім оплати послуг пропорційно займаної площі, договір може передбачати й інші критерії розподілу і оплати спожитих послуг, один з яких обирається за взаємною згодою сторін, а саме: пропорційно кількості користувачів; за кількістю джерел електрообладнання. У разі відсутності лічильників з обліку спожитих послуг окремим споживачем або з інших поважних причин застосовується критерій - пропорційно до займаної площі.

Згідно п. 1.1.1 договору орендар користується нежитловою одноповерховою будівлею господарчого корпусу № 3, загальною площею 77,0 кв. м, яка має окремий вхід. Орендоване приміщення використовується для розміщення лазні.

Відповідно до п. 1.2 договору до плати за надані комунальні послуги та витрати з утримання орендованого майна входить: газопостачання, водопостачання, водовідведення, електрична енергія, вивіз сміття, знешкодження ТПВ, утримання в чистоті будівель, прибирання місць загального користування, обслуговування та утримання в належному стані систем вуличного освітлення внутрішніх та зовнішніх мереж газо-, водо-, електропостачання та водовідведення, оплата послуг з поточного ремонту будівель.

Згідно п. 2.1-2.3 договору сума договору є орієнтовною і складає 15000,00 грн. та може змінюватись залежно від кількості та ціни наданих послуг. Оплата експлуатаційних, комунальних послуг та послуг зв`язку відбувається шляхом безготівкового розрахунку на підставі акту наданих послуг з рахунку орендаря на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

Пунктом 3.1.1 договору балансоутримувач будівлі зобов`язується забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території, та створення необхідних умов для здійснення господарської діяльності орендарю і його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями. Перелік таких робіт та послуг, порядок та умови їх оплати встановлюються цим договором. Розмір плати за обслуговування і ремонт будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання, і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт будівлі, комунальні, експлуатаційні та інші послуги балансоутримувача, а також послуги, пов`язані з обслуговуванням орендаря.

Згідно п. 3.1.4 договору балансоутримувач зобов`язується забезпечити надання орендарю рахунків та актів виконаних робіт до 15 числа наступного місяця.

Згідно п. 3.2.1 договору орендар зобов`язується дотримуватись вимог установлених правил користування будівлею за цим договором.

Відповідно до п. 3.2.3 орендар зобов`язується компенсувати орендодавцеві здійснені ним витрати по сплаті рахунків за надані комунальні послуги постачальними організаціями, вартість експлуатаційних витрат пропорційно орендованій площі згідно виставлених рахунків та актів наданих послуг у десятиденний термін з моменту виставлення відповідних рахунків та актів наданих послуг.

Пунктом 6.1 договору сторони передбачили його дію з 28 квітня 2019 року по 31 березня 2022 року.

Вказані обставини, а саме факт передачі приміщення в оренду та укладення відповідного договору оренди та договору на відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна, відповідачем у справі не спростовуються.

21.07.2020 Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області за період з 01.07.2017 по 31.05.2020 та ревізії використання коштів державного та місцевих бюджетів, а також коштів, отриманих з інших джерел для забезпечення заходів, спрямованих на боротьбу з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою корона вірусом SARS-CoV-2, за період з 01.01.2020 по 30.06.2020, про що складено акт № 04-30/04 (а.с. 34-36).

В акті зазначено, що в порушення вимог ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 463-IV, зі змінами, ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435- IV, п.п. 2.6 та 14.2 Методики, підприємством не дотримано вимоги п. 1.2 договорів про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, укладених підприємством (орендодавець) з орендарями в частині не включення до рахунку вартості експлуатаційних витрат з утримання орендованих приміщень за період з 01.07.2017 по 31.05.2020, що призвело до заниження вартості спожитих орендарями послуг, а відтак завищення витрат підприємства за вищезазначений період на загальну суму 370070,22 грн., з яких: в липні-грудні 2017 року на суму 48506,68 грн., в 2018 році на 116807,46 грн., в 2019 році на 137822,19 грн. та в січні-травні 2020 року на 66933,89 грн.

До матеріалів справи позивачем вказаний Акт КРУ із висновками перевірки не надано.

Позивачем направлено відповідачу лист № 798 від 21.07.2020 про те, що під час ревізії Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області при перевірці виконання умов договорів про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна орендарем № 49 від 02.05.2019 було донараховано експлуатаційні витрати за період з 01.07.2017 по 31.05.2020, а саме: з 01.07.2017 по 31.12.2017 - 2462,46 грн., за 2018 рік - 5729,57 грн., за 2019 рік - 6423,34 грн., з 01.05.2020 по 31.05.2020 - 3029,18 грн. Просив оплатити вказану суму коштів до 01.10.2020. Додано детальний розрахунок експлуатаційних витрат (а.с. 37-39).

Листом від 22.07.2020 відповідач просив позивача надати повний перелік експлуатаційних витрат, дату (період), коли такі витрати були понесені балансоутримувачем (орендодавцем), детальний розрахунок експлуатаційних витрат орендодавця та докази, що підтверджують експлуатаційні витрати, які орендар зобов`язаний оплатити згідно виставлених рахунків № 428 та № 429 від 09.07.2020, оскільки відповідно до договору оренди та договорів про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна орендарем відсутній такий вид експлуатаційних послуг як відшкодування експлуатаційних витрат згідно акту ревізії КРУ (а.с. 40).

Позивач листом № 828 від 28.07.2020 повідомив відповідача, що повний перелік експлуатаційних послуг визначено в договорі № 49 від 02.05.2019 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна орендарем; детальний розрахунок експлуатаційних витрат, що донараховано згідно акту ревізії, які орендар зобов`язаний оплатити згідно виставлених рахунків було відправлено на адресу відповідача як додаток до листа № 798 від 21.07.2020. Засвідчена копія витягу з акту ревізії та акти наданих послуг додаються (а.с. 41).

Судом встановлено, що до вказаного розрахунку та, відповідно, до сум експлуатаційних витрат, не включалися заробітні плати працівників позивача у справі. Не включалися такі витрати і до відповідних рахунків та актів, доказів направлення яких відповідачеві позивач суду також не надав.

Відповідач у листі від 06.08.2020 повідомив позивача про те, що в зв`язку із скрутним фінансовим становищем, в тому числі викликаним введенням карантину на території України, та тривалою забороною проводити господарську діяльність в орендованому приміщенні орендар змушена звернутись з проханням достроково припинити дію договорів № 49 від 07.05.2013 та № 49 від 02.05.2019 за взаємною згодою сторін з 30.09.2020. Заборгованість по орендній платі зобов`язався сплатити до 30.12.2020 (а.с. 42).

Листом від 07.08.2020 відповідач звернувся до позивача про надання відповіді, якими належними доказами орендодавець підтверджує факт надання робітниками орендодавця будь-яких послуг щодо утримання орендованого майна, оскільки до розрахунку експлуатаційних витрат включено заробітну плату прибиральника, сторожа (витрати по охороні взагалі не передбачені договором), слюсаря-сантехніка та електромонтера. Також повідомив, що орендодавцем не виставлялися акти надання послуг за період, зазначений орендодавцем, що підтверджує, що такі послуги не надавалися орендодавцем, а така підстава для компенсації як акт ревізії КРУ взагалі відсутній в договорі (а.с 43).

Позивач листом № 942 від 28.08.2020 повідомив відповідача, що дострокове припинення дії договору оренди та договору на відшкодування витрат за надані комунальні послуги з 30.09.2020 буде погоджено Чернігівською районною радою після погашення у повному обсязі суми орендної плати, вартості комунальних послуг та експлуатаційних витрат до 30.09.2020 (а.с 44).

Позивачем було запропоновано відповідачу укласти додаткову угоду № 4 від 30.09.2020, згідно якої запропоновано достроково розірвати договір оренди, узгодити, що останнім днем оренди є 30.09.2020, на момент розірвання договору між сторонами є неврегульовані спори: заборгованість орендаря за оренду майна за червень - серпень у сумі 3597,30 грн. та не відшкодований податок на землю за вересень у сумі 110,75 грн.

Відповідач відмовився підписати додаткову угоду, на примірнику якої зробив напис про не стягнення орендної плати в зв`язку з карантином стягнення плати за результатом перевірки КРУ вважає необґрунтованим, проводити оплату відмовився. Зазначив, що ключі від орендованого приміщення здав.

30.09.2020 між сторонами підписано акт приймання-передачі нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району, розташованого за адресою м. Чернігів, вул. Шевченко, 114, згідно якого орендар передав, а орендодавець прийняв з орендного користування нежитлову одноповерхову будівлю господарчого корпусу № 3 (чотири кімнати) загальною площею 77,0 кв. м, що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Шевченко, 114 і перебуває на балансі КНП «Чернігівська ЦРЛ».

25.01.2021 позивачем направлено відповідачу претензію від 25.01.2021 з проханням сплатити заборгованість у загальній сумі 29703,35 грн. Разом з претензією відповідачу направлено акт звірки званих розрахунків за 2020 рік та довідку № 30 від 06.01.2021 про наявну заборгованість за експлуатаційними витратами. Згідно вказаної довідки заборгованість становить 29703,35 грн., а саме за оренду приміщення за червень-вересень 2020 року - 4921 грн. 00 коп., відшкодування податку на землю за вересень 2020 року - 110 грн. 75 коп., відшкодування комунальних послуг за серпень-вересень 2020 року - 300 грн. 16 коп., відшкодування експлуатаційних витрат за 1-ІІІ квартал 2020 року - 6120 грн. 45 коп., відшкодування експлуатаційних витрат за період з 01.07.2017 по 31.05.2020 - 18250 грн. 39 коп. Додано докази направлення відповідачу претензії з доданими документами.

Відповідач відповіді на претензію та доказів оплати не надав.

Позивачем до матеріалів справи додано копії рахунків на оплату:

№ 428 від 09.07.2020 на відшкодування експлуатаційних витрат згідно акту ревізії КРУ за період з 01.07.2017 по 31.12.2017 на суму без ПДВ 2462,46 грн., відшкодування експлуатаційних витрат згідно акту ревізії КРУ за 2018 рік на суму без ПДВ 5729,57 грн., відшкодування експлуатаційних витрат згідно акту ревізії КРУ за 2019 рік на суму без ПДВ 6423,34 грн., всього на загальну суму 14615,37 грн.;

№ 429 від 09.07.2020 на відшкодування експлуатаційних витрат згідно акту ревізії за період з 01.01.2020 по 31.05.2020 на суму з ПДВ 3635,02 грн.;

№ 440 від 14.07.2020 за оренду приміщення за червень 2020 року на суму без ПДВ 1106,94 грн., відшкодування податку на землю за липень 2020 року на суму без ПДВ 90,03 грн., експлуатаційні витрати за ІІ квартал 2020 року - 189,55 грн. без ПДВ, всього на загальну суму з ПДВ 1663,83 грн.;

№ 519 від 14.08.2020 за оренду приміщення за липень 2020 року на суму 1100,29 грн. без ПДВ, відшкодування податку на землю за серпень 2020 року - 92,29 грн. без ПДВ, всього на загальну суму з ПДВ 1431,10 грн.;

№ 556 від 14.09.2020 на відшкодування комунальних послуг за водопостачання за серпень 2020 року на суму без ПДВ 71,43 грн., на відшкодування комунальних послуг за електроенергію за серпень 2020 року на суму без ПДВ 33,20 грн., всього на загальну суму з ПДВ 125,56 грн.;

№ 581 від 14.09.2020 за оренду приміщення за серпень 2020 року на суму 1098,09 грн. без ПДВ, на відшкодування податку на землю за вересень 2020 року на суму без ПДВ 92,29 грн., всього на загальну суму з ПДВ 1428,46 грн.;

№ 617 від 15.10.2020 на відшкодування комунальних послуг за водопостачання за вересень 2020 року на суму 95,24 грн. без ПДВ, на відшкодування комунальних послуг за електроенергію за вересень 2020 року на суму без ПДВ 50,26 грн., всього на загальну суму з ПДВ 174,60 грн.;

№ 641 від 16.10.2020 за оренду приміщення за вересень 2020 року на суму без ПДВ 1103,58 грн., за експлуатаційні витрати за ІІІ квартал 2020 року на суму без ПДВ 4821,35 грн., всього на загальну суму з ПДВ 7109,92 грн.

За доводами позивача відповідач вказані рахунки не оплатив.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за експлуатаційні витрати у сумі 29703,35 грн., яка складається з заборгованості за оренду приміщення за червень-вересень 2020 року у сумі 4921,00 грн., відшкодування податку на землю за вересень 2020 року у сумі 110,75 грн., відшкодування комунальних послуг за серпень-вересень 2020 року у сумі 300,16 грн., відшкодування експлуатаційних витрат за І-ІІІ квартал 2020 року у сумі 6120,45 грн., відшкодування експлуатаційних витрат на період з 01.07.2017 по 31.05.2020 у сумі 18250,39 грн., обґрунтовуючи неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району № 49 від 07.05.2013 та договору № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна орендарем від 02.05.2019 та актом Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області № 04-30/04 від 21.07.2020 ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області за період з 01.07.2017 по 31.05.2020 та ревізії використання коштів державних та місцевих бюджетів, а також коштів, отриманих з інших джерел для забезпечення заходів, спрямованих на боротьбу з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, за період з 01.01.2020 по 30.06.2020.

Відповідач у відзиві на позов повідомив про невизнання позовних вимог.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані матеріали, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, заслухавши повноважних представників сторін, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Орендні правовідносини, які є предметом розгляду у даній справі, виникли між сторонами у 2019 році, тобто коли відповідач мав статус суб`єкта підприємницької діяльності.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

За статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін. Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

З огляду на положення частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, а також статей 4, 45 цього кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району № 49 від 07.05.2013 та договір № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна орендарем від 02.05.2019 відповідачем було укладено як фізичною особою - підприємцем.

У процесі вирішення питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що як позивач так і відповідач на час виникнення правовідносин були господарюючими суб`єктами, відповідач мав статус суб`єкта підприємницької діяльності, позивачем було передано в тимчасове платне користування відповідачу об`єкт оренди, що свідчить про існування між сторонами саме господарських правовідносин найму (оренди). А аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо неналежного виконання відповідачем перед позивачем господарського договору оренди та договору відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна, а саме обов`язку щодо несвоєчасної сплати експлуатаційних витрат.

Позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу фізичної особи - підприємця не припинились.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За частиною 1 статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджений факт укладення сторонами у справі договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ Чернігівського району № 49 від 07.05.2013 та договору № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна орендарем від 02.05.2019, а також факт передачі позивачем за актом прийому-передачі від 07.05.2013 фізичній особі-підприємцю Гребенок Людмилі Іванівні визначене вказаним договором оренди майно.

21.07.2020 Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області за період з 01.07.2017 по 31.05.2020 та ревізії використання коштів державного та місцевих бюджетів, а також коштів, отриманих з інших джерел для забезпечення заходів, спрямованих на боротьбу з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою корона вірусом SARS-CoV-2, за період з 01.01.2020 по 30.06.2020, про що складено акт № 04-30/04.

В акті зазначено, що в порушення вимог ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 463-IV, зі змінами, ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435- IV, п.п. 2.6 та 14.2 Методики, підприємством не дотримано вимоги п. 1.2 договорів про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, укладених підприємством (орендодавець) з орендарями в частині не включення до рахунку вартості експлуатаційних витрат з утримання орендованих приміщень за період з 01.07.2017 по 31.05.2020, що призвело до заниження вартості спожитих орендарями послуг, а відтак завищення витрат підприємства за вищезазначений період на загальну суму 370070,22 грн., з яких: в липні-грудні 2017 року на суму 48506,68 грн., в 2018 році на 116807,46 грн., в 2019 році на 137822,19 грн. та в січні-травні 2020 року на 66933,89 грн.

Вказаний Акт у обсязі, що стосується відповідача, із висновками КРУ за результатами перевірки відповідачем до справи не наданий.

Позивачем направлено відповідачу лист № 798 від 21.07.2020 про те, що під час ревізії Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області при перевірці виконання умов договорів про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна орендарем № 49 від 02.05.2019 було донараховано експлуатаційні витрати за період з 01.07.2017 по 31.05.2020, а саме: з 01.07.2017 по 31.12.2017 - 2462,46 грн., за 2018 рік - 5729,57 грн., за 2019 рік - 6423,34 грн., з 01.05.2020 по 31.05.2020 - 3029,18 грн. Просив оплатити вказану суму коштів до 01.10.2020. Додано детальний розрахунок експлуатаційних витрат (а.с. 37-39).

Відповідачем повідомлено про отримання рахунків № 428 від 09.07.2020 на відшкодування експлуатаційних витрат згідно акту ревізії КРУ за період з 01.07.2017 по 31.12.2017 на суму без ПДВ 2462,46 грн., відшкодування експлуатаційних витрат згідно акту ревізії КРУ за 2018 рік на суму без ПДВ 5729,57 грн., відшкодування експлуатаційних витрат згідно акту ревізії КРУ за 2019 рік на суму без ПДВ 6423,34 грн., всього на загальну суму 14615,37 грн. та № 429 від 09.07.2020 на відшкодування експлуатаційних витрат згідно акту ревізії за період з 01.01.2020 по 31.05.2020 на суму з ПДВ 3635,02 грн.

Відповідно до умов договору № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем (пункти 2.3., 3.1.1.) оплата експлуатаційних та комунальних послуг відбувається шляхом безготівкового розрахунку на підставі акту наданих послуг з рахунку відповідача на розрахунковий рахунок позивача. При цьому, розмір плати за обслуговування та ремонт Будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються позивачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання, і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт будівлі, комунальні, експлуатаційні та інші послуги балансоутримувача, а також послуги, пов`язані з обслуговуванням орендаря.

Пунктом 3.2.3. договору № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем, у відповідача виникає обов`язок компенсувати позивачу здійснені ним витрати по сплаті рахунків за надані комунальні послуги постачальними організаціями та вартість експлуатаційних витрат пропорційно орендованій площі згідно виставлених рахунків та актів прийому-передачі у десятиденний термін з моменту виставлення відповідних рахунків та актів прийому-передачі.

Як встановлено судом, позивачем у період з 01.07.2017 по 31.05.2020 не розраховано та не виставлено до сплати відповідачу вартість експлуатаційних витрат з утримання орендованих приміщень, що зокрема зафіксовано актом ревізії від 21.07.2020 №04-30/04.

Двостороннім актом звірки взаєморозрахунків сторін за І квартал 2020 року підтверджено відсутність заборгованості відповідача. Двостороннім актом звірки взаєморозрахунків за ІІ квартал 2020 року зазначено заборгованість у розмірі 4434,33 грн., яка, за доводами відповідача, сплачена в наступному місяці наступного кварталу.

Наведені обставини сторонами не спростовуються.

Як підтверджується матеріалами справи сторонами, на виконання умов договору № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем у вказаному періоді не узгоджено шляхом підписання актів прийому-передачі відповідний перелік послуг, що мав отримувати відповідач.

Наданий позивачем розрахунок експлуатаційних витрат за договором № 49 не містить підписів повноважних осіб позивача, не є документом, що погоджений сторонами у справі як додаток до договору № 49 про відшкодування експлуатаційних витрат на утримання орендованого майна, відтак, його зміст не може бути врахований судом як належний та допустимий доказ у справі. Дані, наведені в такому розрахунку (заробітні плати працівників (прибиральник, сторож, слюсар-сантехнік), площі об`єктів обслуговування та їх співвідношення, нарахування ЄСВ), на підставі яких визначено вартість експлуатаційних витрат у спірному періоді, не ґрунтуються на жодних доказах у матеріалах справи.

Позивачем не надано Акту Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області № 04-30/04 від 21.07.2020 з належним нормативно-правовим обґрунтуванням підстав донарахування відповідачу до відшкодування вартості експлуатаційних витрат. Зазначені в акті недонараховані експлуатаційні витрати складаються виключно з заробітної плати працівників позивача, відшкодування яких договором про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем не передбачено.

Позивачем не надано жодного погодженого сторонами розрахунку (калькуляції) експлуатаційних витрат згідно п. 3.1.1 договору № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем, первинної бухгалтерської документації у підтвердження їх фактичного розміру, які мають бути відшкодовані відповідачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність у відповідача обов`язку відшкодувати позивачу вартість експлуатаційних витрат з утримання орендованого майна в сумі 18250 грн. 39 коп., донарахованих у липні 2020 року на підставі акту ревізії №04-30/04 за період з 01.07.2017 по 31.05.2020.

Також у межах даного позову позивачем заявлено до відшкодування за рахунок відповідача вартість експлуатаційних витрат за утримання орендованих приміщень за період І-ІІІ квартал 2020 року у розмірі 6120 грн. 45 коп.

Виходячи з положень договору № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем (пункти 2.3., 3.1.1., 3.2.3.) розмір комунальних послуг та експлуатаційних витрат (перелік яких погоджений сторонами п.1.2. договору) визначається позивачем розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) та оплачується відповідачем на підставі акту наданих послуг згідно виставленого рахунку (в десятиденний термін з моменту виставлення відповідних рахунків та актів прийому-передачі).

Як встановлено судом, матеріали справи не містять актів наданих послуг, складених у відповідності до умов договору № 49. Встановити, вартість яких саме послуг та витрат з утримання орендованого майна виставлено позивачем до сплати відповідачу в період з І-ІІІ кварталу 2020 року, не є можливим за відсутності відповідних актів наданих послуг. Рахунки на оплату № 440 від 14.07.2020 та №641 від 16.10.2020, до яких в тому числі включено вартість експлуатаційних витрат за ІІ квартал 2020 року у сумі 189,55 грн. (227,46 грн. з ПДВ) та ІІІ квартал 2020 року у сумі 4821,35 грн. (5785,62 грн. з ПДВ), не визначають перелік послуг, що мали бути відшкодовані відповідачем. Загальна сума згідно рахунків складає 6013,08 грн.

Отже, позивачем не надано жодного погодженого сторонами розрахунку експлуатаційних витрат, не надано первинних бухгалтерських документів у підтвердження їх фактичного розміру у розмірі 6120,45 грн., у зв`язку з чим вказана сума, заявлена до стягнення позивачем, є необґрунтованою та недоведеною позивачем, а тому у частині відшкодування відповідачем експлуатаційних витрат за період за І-ІІІ квартал 2020 року у розмірі 6120,45 грн. має бути відмовлено.

Позивачем також заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за оренду приміщення за червень-вересень 2020 року - 4921 грн. 00 коп., відшкодування податку на землю за вересень 2020 року - 110 грн. 75 коп., відшкодування комунальних послуг за серпень-вересень 2020 року - 300 грн. 16 коп..

В матеріалах справи наявні копії рахунків на оплату №№ 440 від 14.07.2020, до якого включено плату за оренду приміщення за червень 2020 року у сумі 1106,94 грн. без ПДВ, відшкодування податку на землю за липень 2020 року у сумі 90,03 грн. без ПДВ; 519 від 14.08.2020, плату за оренду приміщення за липень 2020 року у сумі 1100,29 грн. без ПДВ, відшкодування податку на землю за серпень 2020 року у сумі 92,29 грн. без ПДВ на загальну суму 1431,10 грн. з ПДВ.

Вказані рахунки оплачено відповідачем, що підтверджується квитанціями № 0.0..1 від 18.07.2020 на суму 1440,00 грн. з призначенням платежу «оренда за червень, податок на землю за липень 2020 року», 0.0..1 від 20.08.2020 на суму 1431,10 грн. з призначенням платежу «оренда за липень, податок на землю за серпень 2020 року»., копії яких додані до матеріалів справи (а.с. 114-115).

За доводами відповідача ним не отримано рахунки на оплату № 556 від 14.09.2020 на відшкодування комунальних послуг за водопостачання та за електроенергію за серпень 2020 року у сумі 125,56 грн. з ПДВ; № 581 від 14.09.2020 за оренду приміщення за серпень 2020 року у сумі 1098,09 грн. без ПДВ, відшкодування податку на землю за вересень 2020 року у сумі 92,29 грн. без ПДВ, на загальну суму 1428,46 грн. з ПДВ; № 617 від 15.10.2020 на відшкодування комунальних послуг за водопостачання та за електроенергію за вересень 174,60 грн. з ПДВ; № 641 від 16.10.2020 за оренду приміщення за вересень 2020 року у сумі 1103,58 грн. без ПДВ.

Пунктом 3.2.3. договору № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем у відповідача виникає обов`язок компенсувати позивачу здійснені ним витрати по сплаті рахунків за надані комунальні послуги постачальними організаціями та вартість експлуатаційних витрат пропорційно орендованій площі згідно виставлених рахунків та актів прийому-передачі у десятиденний термін з моменту виставлення відповідних рахунків та актів прийому-передачі.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, останнім заявлено до стягнення заборгованість за експлуатаційні витрати.

Позивачем не надано належних доказів обґрунтування підстав заявлення до стягнення з відповідача заборгованості за оренду приміщення за червень-вересень 2020 року у сумі 4921 грн. 00 коп. та податку на землю податку на землю за вересень 2020 року у сумі 110 грн. 75 коп. у межах договору № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем, пунктом 1.2 якого визначено, що до плати за надані комунальні послуги та витрати з утримання орендованого майна входить: газопостачання, водопостачання, водовідведення, електрична енергія, вивіз сміття, знешкодження ТПВ, утримання в чистоті будівель, прибирання місць загального користування, обслуговування та утримання в належному стані систем вуличного освітлення внутрішніх та зовнішніх мереж газо-, водо-, електропостачання та водовідведення, оплата послуг з поточного ремонту будівель.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у позовних вимогах у частині стягнення з відповідача заборгованості за оренду приміщення за червень-вересень 2020 року у сумі 4921 грн. 00 коп. та податку на землю податку на землю за вересень 2020 року у сумі 110 грн. 75 коп. в зв`язку з необґрунтованістю, оскільки вони не входять до складу експлуатаційних витрат, чітко визначених у прохальній частині позовної заяви, та не є предметом позову в даній справі.

В частині стягнення відшкодування комунальних послуг за серпень-вересень 2020 року у сумі 300 грн. 16 коп. суд зазначає таке.

Позивачем додано до матеріалів справи копії рахунків № 556 від 14.09.2020 на відшкодування комунальних послуг за водопостачання та за електроенергію за серпень 2020 року у сумі 125,56 грн. з ПДВ; № 617 від 15.10.2020 на відшкодування комунальних послуг за водопостачання та за електроенергію за вересень 174,60 грн. з ПДВ.

Відповідно до умов договору № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем (пункти 2.3., 3.1.1.) оплата експлуатаційних та комунальних послуг відбувається шляхом безготівкового розрахунку на підставі акту наданих послуг з рахунку відповідача на розрахунковий рахунок позивача. При цьому, розмір плати за обслуговування та ремонт Будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються позивачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання, і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт будівлі, комунальні, експлуатаційні та інші послуги балансоутримувача, а також послуги, пов`язані з обслуговуванням орендаря.

Пунктом 3.2.3. договору № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем, у відповідача виникає обов`язок компенсувати позивачу здійснені ним витрати зі сплати рахунків за надані комунальні послуги постачальними організаціями та вартість експлуатаційних витрат пропорційно орендованій площі згідно виставлених рахунків та актів прийому-передачі у десятиденний термін з моменту виставлення відповідних рахунків та актів прийому-передачі.

Як підтверджується матеріалами справи сторонами на виконання умов договору № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем у вказаному періоді не узгоджено шляхом підписання актів прийому-передачі відповідний перелік комунальних послуг, на підставі яких визначено вартість відшкодування комунальних послуг у спірному періоді.

Позивачем не надано розрахунку щомісячних платежів (кошторису витрат) комунальних послуг згідно п. 3.1.1 договору № 49 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем, первинної бухгалтерської документації у підтвердження їх фактичного розміру, які мають бути відшкодовані відповідачем.

Суд приймає до уваги доводи відповідача про неотримання рахунків № 556 від 14.09.2020 на відшкодування комунальних послуг за водопостачання та за електроенергію за серпень 2020 року у сумі 125,56 грн. з ПДВ; № 617 від 15.10.2020 на відшкодування комунальних послуг за водопостачання та за електроенергію за вересень 174,60 грн. з ПДВ, оскільки позивачем не додано до матеріалів доказів виставлення відповідачу рахунків та актів наданих послуг відповідачу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача обов`язку відшкодувати позивачу вартість комунальних послуг за серпень-вересень 2020 року у сумі 300 грн. 16 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 29703 грн. 35 грн. заборгованості за експлуатаційні витрати, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено.

З урахуванням вимог ст. 129 Господарського процесуального Кодексу у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позовних вимог Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області, вул. Шевченко, 14, м. Чернігів, 14030, код 02006544, до Фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості з експлуатаційних витрат у розмірі 29703 грн. 35 коп. відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні 11.05.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 17.05.2021.

Суддя М.О. Демидова