РІШЕННЯ

м. Київ

21.05.2021Справа № 910/2886/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/2886/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек КАТРІН" ( ікюо 37614010, вул Кавказька 7,Рівне,33013

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (ікюо 31681672, вул.Фізкультури,30, Київ ,03150)

про стягнення 334 428,16 грн.

без виклику представників сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕК «КАТРІН» (далі- позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (далі - відповідач) про стягнення 334 428,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиплатою страхового відшкодування (279757,24 грн) за втрачений вантаж (внаслідок крадіжки невстановленими особами, у невстановлений час і невстановленому місці) - трьох палет з акустичними системами, що перевозились автопоїздом «DAF» вк5646вт «Sсhmitz» НОМЕР_1 на маршруті міжнародного перевезення Нідерланди , Тієль -Україна, Чайки в період часу 17-23.04.2019, а також додаткових витрат зі сплати 4196,36 грн, 10959, 99 грн і 14613,32 грн судового збору, 8901,25 грн і 16000, 00 грн правової допомоги під час розгляду господарської справи 918/862/19 за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Атлас Груп Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК "Катрін" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про відшкодування вартості недопоставленого товару у розмірі 487 110,39 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.21 справа №910/2886/21 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

05.03.2021 та 09.03.2021 від Позивача до суду надійшли клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

22.03.2021 Відповідачем до суду подано Відзив на позов. Згідно даного відзиву Відповідач в повному обсязі заперечує проти задоволення позовних вимог, з наступних підстав:

- Позивачем не доведено факту настання страхового випадку в розумінні договору страхування, оскільки, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження факту вчинення крадіжки товару на стоянці під постійною охороною, за умови, що стоянка тривала більше 1 години;

- відсутні підстави для виплати страхового відшкодування, оскільки, в порушення умов договору страхування Позивач не заявляв про страхування відповідальності при перевезенні такого вантажу як акустичні системи та навушники;

- Позивачем не доведено складу цивільного правопорушення для відшкодування заявлених збитків.

29.03.2021 Відповідачем до суду подано заяву про надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та поновлення строків.

Ухвалою суду від 30.03.2021 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕК «КАТРІН» в задоволенні клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

06.04.2021 Позивачем подано відповідь на відзив. Зокрема, Позивач вказує наступне:

- факт недостачі товару в наслідок його викрадення був встановлений Господарським судом Рівненської області в рішенні №918/862/19 від 23.09.2020 року;

- згідно поданої заявки було застраховано загальний вантаж серед яких: «Промислові товари народного споживання»;

- в підтвердження збитків, Позивачем надано ряд рішень якими підтверджується стягнення з Позивача відшкодування вартості втраченого вантажу.

12.04.2021 Позивачем через відділ діловодства суду подано оригінали документів, копії яких додано до позову.

15.04.2021 Відповідачем подано суду Заперечення на відповідь на відзив.

22.04.2021 Позивачем подано Додаткові пояснення на подані Відповідачем заперечення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2019 року між ТОВ «ТЕК «Катрін» (Далі- Позивач, Страхувальник, Перевізник) та ПрАТ «СК «Перша» (Далі - Відповідач, Страховик) було укладено договір добровільного страхування відповідальності перевізника наземним транспортом (CMR, CMR+TTH) №12-01.18.19.00043 (Далі - «Договір страхування»), за умовами якого його предметом виступали майнові інтереси, пов`язані з виникненням обов`язку Страхувальника відшкодувати шкоду, що виникла по міжнародним перевезенням CMR.

За умовами договору страхування:

- Ліміт відповідальності по договору - 250 000,00 ЄВРО.

- Ліміт відповідальності по одному страховому випадку - 100 000,00 ЄВРО.

- Спеціальна франшиза - 1 125,00 ЄВРО.

08.04.2019 року було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №12-01.18.19.001 добровільного страхування відповідальності перевізника наземним транспортом (CMR), за умовами якої до переліку транспортних засобів додано тягач «DAF» вк5646вт.

17.04.2019 року Перевізник завантажив у Нідерландах, м. Тіель вантаж кількістю 21 палету вагою 5455 кілограм, що підтверджується Міжнародною товарно-транспортною накладною та інвойсами.

23.04.2019 року під час вивантаження та передачі товару отримувачу ТОВ "Карма Діджітал ЛТД", була виявлена невідповідність кількості палет, замість 21 палети було передано 18 палет, що підтверджується відміткою у Міжнародній товарно-транспортній накладній.

Із свідчень водія Перевізника втрата товару відбулася в період з 17.04.2019 р. по 23.04.2019 р. в кількості трьох піддонів. Вказане підтверджується Протоколом від 23.04.2019р. про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується. Так, відносно обставин зникнення частини вантажу у протоколі зафіксовано, що водій заявляє наступне: невідома особа у невстановленому місці в період часу з 17.04.2019 р. по 23.04.2019 р. вчинила крадіжку трьох піддонів із технікою акустичної системи та навушниками марки "Харман та Джібіен".

Згідно довідки про вартість товару, нестача якого виявлена 23.04.2019 року при розвантажуванні автомобіля «DAF» вк5646вт, загальна вартість недопоставленого товару в кількості 661 одиниць склала 630439,65 грн.

За твердженням Позивача, вчиненим злочином, передбаченим ст. 185 Кримінального кодексу України, завдано матеріальну і моральну шкоду ТОВ «Карма Діджітал ЛТД», як власнику вантажу, ТОВ «Атлас Груп Україна» як замовнику перевезення та ТОВ «ТЕК «Катрін» як перевізнику, на кого покладена повна матеріальна відповідальність за вантаж під час перевезення згідно договору № 56/19 організації автомобільних перевезень в міжнародному сполученні від 16.04.2019 року.

14.05.2019 року логістична компанія ТОВ «Атлас Груп Україна» звернулась до перевізника ТОВ «ТЕК «КАТРІН» з претензією №1 згідно якої пред`явлено вимогу для компенсації в зв`язку з неналежним виконанням умов договору перевезення на суму 781543,10 грн.

Також, 14.05.2019 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено Заяву про виплату страхового відшкодування вартості втраченого товару згідно договору №12-01.18.19.00043 добровільного страхування відповідальності перевізника наземним транспортом (CMR, CMR+NNY).

Листом № 780/с від 27.05.2019 року по справі № ЦМ-19-1507, Відповідачем було повідомлено Позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 23.09.2020 року у справі №918/862/19 позовні вимоги Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлас Груп Україна» задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК «КАТРІН» на користь ПІІ у формі ТОВ «Атлас Груп Україна» - 279 757 грн. 24 коп. - відшкодування вартості втраченого вантажу у міжнародному перевезенні, 4 196 грн. 36 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору, 4 307 грн. 25 коп. відшкодування витрат на оплату правничої допомоги.

Позивач, стверджуючи про порушення Відповідачем умов Договору страхування та необґрунтованої відмови у виплаті страхового відшкодування звернувся з даним позовом до суду та просить, із врахуванням обставин, що встановлені у рішенні Господарського суду Рівненської області від 23.09.2020 року у справі №918/862/19, стягнути з Відповідача збитки в розмірі 334 428,16 грн., у тому числі вартість викраденого вантажу та додаткові витрати зі сплати 4196,36 грн, 10959, 99 грн і 14613,32 грн судового збору, 8901,25 грн і 16000, 00 грн правової допомоги під час розгляду господарської справи 918/862/19.

Відповідач, заперечуючи проти позову вказував на не доведеність факту настання страхового випадку в розумінні договору страхування, відсутності підстав для виплати страхового відшкодування та не доведенні складу цивільного правопорушення для відшкодування заявлених збитків.

Проаналізувавши матеріали справи, пояснення представника позивача та третьої особи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно пункту 3 статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як визначено у ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

З преамбули Договору страхування слідує, що Страховик відповідно до Закону України «Про страхування», чинних Особливих умов добровільного страхування відповідальності перевізника/експедитора наземним транспортом до Правил добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту, на підставі заяви страхувальника, що є невід`ємною частиною Договору страхування (Додаток №1), здійснює страхування відповідальності перевізника та зобов`язується сплатити страхове відшкодування у разі настання страхового випадку на умовах і в порядку, встановлених Договором страхування.

Відповідно до п. 3 Договору страхування страховим випадком є факт настання цивільної відповідальності Страхувальника, встановленої чинним рішенням суду за зобов`язаннями, що виникають при заподіянні збитків під час перевезення вантажу забезпеченими транспортними засобами, що виникли внаслідок страхових ризиків згідно п. 3 Основної частини Договору страхування.

В силу умов п. 1.1 Стандартних умов страхування, які є частиною Договору страхування, страховими випадками визнаються наступні події з забезпеченими транспортними засобами, зокрема, крадіжка вантажу, який перевозиться, на стоянці під постійною охороною, за умови, що стоянка тривала більше 1 години.

Згідно п. 2.1.3 Договору страхування крадіжка вантажу, що сталася у місцях інших, ніж зазначені у п. 1.1 Стандартних умов (зокрема, біля паркану, будинку, складу, торгівельного, харчового закладу тощо) не визнаються страховими випадками.

З огляду на вказані положення, враховуючи п. 1.1 та п. 2.3.1 Стандартних умов страхування, які є частиною Договору страхування, юридичне значення має місце крадіжки, а не місце виявлення крадіжки товару. Натомість, як слідує з пояснень водія, наданих слідчому Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області 23.04.2019 року, копія яких додана Позивачем до позовної заяви, склади в місці розвантаження були саме місцем виявлення крадіжки.

В матеріалах справи відсутні докази в підтвердження факту вчинення крадіжки товару на стоянці під постійною охороною, за умови, що стоянка тривала більше 1 години. Отже, з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається факт настання страхового випадку.

Враховуючи, що Позивачем не надано доказів того, що крадіжка автомобіля відбулася саме на стоянці під постійною охороною тривалістю більше однієї години, а з копії протоколу прийняття заяви від 23.04.2019 року про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, та Витягу з реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0002015 слідує, що крадіжка відбулася у невстановленому місці, підстави для кваліфікації такої події в якості страхового випадку відсутні.

У свою чергу, якщо подія не є страховим випадком за Договором страхування, це є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування згідно п. 8.6 Стандартних умов страхування, які є частиною Договору страхування.

Вказане підтверджує правомірність відмови Відповідача у виплаті страхового відшкодування, вчинену листом №780/с від 27.05.2019 року.

Крім того, суд звертає увагу Позивача, що Києво-Святошинським відділом поліції ГУ Нацполіції в Київській області здійснюється досудове розслідування (провадження №0002015) за фактом вчиненим злочину, передбаченого ст. 185 Кримінального кодексу України.

Щодо тверджень Позивача про наявність рішення суду у господарській справі №918/862/19, яким встановлені певні обставини та яке має преюдиційне значення для розгляду даної справи суд зазначає наступне.

Предметом розгляду справи №918/862/19 слугувало звернення ПІІ у формі ТОВ "Атлас Груп Україна" із майновими вимогами до ТОВ "ТЕК "Катрін" про відшкодування вартості недопоставленого товару у розмірі 630 439,65 грн.

При цьому, позовні вимоги у справі №918/862/19 мотивовані укладенням між сторонами Договору організації автомобільних перевезень в міжнародному сполученні від 16.04.2019 р. №56/19, на виконання якого відповідачем завантажено у Нідерландах вантаж кількістю 21 палету вагою 5 455 кг та вивантажено за місцем призначення.18 палет, що й слугувало підставою для звернення позивача до суду із позовом до відповідача про відшкодування вартості недопоставленого товару у загальному розмірі 630 439,65 грн.

Таким чином, у справі №918/862/19 досліджувалось питання неналежного виконання саме ТОВ "ТЕК "Катрін" договірних зобов`язань за Договором організації автомобільних перевезень в міжнародному сполученні від 16.04.2019 р. №56/19.

Відповідач, ПрАТ «СК «Перша», не брав участі у розгляді вказаної справи. У якості особи прав та обов`язків якої може стосуватись вирішення даного спору залучений не був, а отже, встановлені у справі №918/862/19 обставини не можуть вважатися такими, що не підлягають доказуванню в розумінні ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Крім того, як вбачається з заяви Позивача на страхування від 30.01.2019 року, він не заявляв про страхування відповідальності при перевезенні такого вантажу, як акустичні системи та навушники. Зокрема, у графі «електронні пристрої та комп`ютери (комплектуючі), оргтехніка, мобільні телефони» Позивач вказав 0,00% від загального обсягу перевезень.

Отже, Позивачем перевозився такий вид вантажу, відповідальність при перевезенні якого не страхувалася.

Згідно п. 4.3.1 Стандартних умов страхування, які є частиною Договору страхування, Страхувальник був зобов`язаний до початку перевезення, коли стало відомо або має бути відомо, повідомити Страховика про перевезення виду вантажу, не передбаченого у заяві на страхування, та укласти додаткову угоду до Договору страхування. Несвоєчасне письмове повідомлення щодо такого перевезення звільняє Страховика від обов`язку сплати страхового відшкодування при настанні страхового випадку.

Невиконання вказаного обов`язку є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування в силу положень п. 8.6 Стандартних умов страхування, які є частиною Договору страхування.

Щодо тверджень Позивача про те, що акустичні системи та навушники є промисловими товарами народного споживання, а тому, вони були передбачені у переліку видів вантажу, що перевозиться, в заяві на страхування (секція «Загальний вантаж») суд зазначає наступне.

Заява на страхування виділяє «електронні пристрої» серед усіх інших товарів, віднесених до секції «Загальний вантаж», і у випадку перевезення такого товару Позивач був зобов`язаний ініціювати укладення додаткової угоди.

Вид вантажу, який перевозиться, є важливою умовою Договору страхування, оскільки від цього залежить вірогідність настання страхового випадку (псування, втрата товару, затримка у його поставці тощо), а відтак, умови страхування та розмір страхової суми.

За умовами Договору страхування, невиконання обов`язку із укладення додаткової угоди у випадку перевезення вантажу, не передбаченого у заяві на страхування, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування згідно положень п. 8.6 Стандартних умов страхування, які є частиною Договору страхування.

Припущення позивача, що акустичні системи та наушники слід вважати "загальним вантажем, промисловими товарами народного споживання" на відміну від "електронних пристроїх та компютерів, оргтехніки, мобільних телефонів" не підтверджено документально.

Таким чином, в задоволенні вимог Позивача про відшкодування вартості втраченого вантажу у міжнародному перевезенні в сумі 279757,16 грн. слід відмовити.

Щодо вимог Позивача про стягнення збитків, які останній поніс у зв`язку із розглядом господарської справи №918/862/19 а саме: 4196,36 грн, 10959, 99 грн і 14613,32 грн судового збору та 8901,25 грн і 16000, 00 грн правової допомоги, суд вказує таке.

Поняття збитків розкривається у Цивільному кодексі України у статті 22, згідно якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 статті 22). При цьому частиною 2 статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Приписами ст. 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ст. 220 Господарського кодексу України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням.

Згідно з приписами статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Позивачем не доведено наявність усіх елементів цивільного правопорушення в діях Відповідача, зокрема, не доведено наявність збитків як таких, що спричинені діяльністю Відповідача.

Суми грошових коштів, заявлених Позивачем, як стягнуті з останнього в межах розгляду справи №918/862/19 (судовий збір та витрати на правову допомогу) є судовими витратами у справі №918/862/19 та платежами, сплата яких обумовлює можливість реалізації процесуальних прав і розподіл яких покладається на сторону відповідної справи згідно приписів процесуального законодавства.

З огляду на наведене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач не подав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували позовні вимоги.

За таких обставин, позовні вимоги Позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» збитків в сумі 334 428,16 грн. є необґрунтованими, документально непідтвердженими та такими, що не підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК «КАТРІН» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення 334 428,16 грн., повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.05.2021.

Суддя І.Д. Курдельчук