УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Київ

21.05.2021Справа № 910/6912/21

Господарський суд міста Київ у складі судді Коткова О.В., розглянувши без виклику представників сторін заяву б/н від 20.05.2021 року "Про забезпечення позову" Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптечне об`єднання "Біокон"

у справі № 910/6912/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптечне об`єднання "Біокон"

до 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Людмила-Фарм Ко"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - Національний інститут раку

про визнання результатів аукціону та договору оренди недійсними

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аптечне об`єднання "Біокон" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом б/н від 26.04.2021 року до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Людмила-Фарм Ко" (відповідач-2), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- визнати результати електронного аукціону № UA-PS-2020-10-26-000034-2 на право оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, загальною площею 20,1 м2, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 33/43 недійсним;

- визнати недійсним договір оренди № 8747 від 22 лютого 2021, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю "Людмила-Фарм Ко".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що електронний аукціон № UA-PS-2020-10-26-000034-2 було проведено не у спосіб, визначений законом, тому, на думку позивача, він є протиправним та підлягає визнанню недійсним, а укладений за наслідками аукціону договір не відповідає встановленим ст. 203 Цивільного кодексу України вимогам, що є підставою для визнання його недійсним, в силу приписів ст. 215 Цивільного кодексу У країни.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6912/21, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.06.2021 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - Національний інститут раку.

20.05.2021 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптечне об`єднання "Біокон" надійшла заява б/н від 20.05.2021 року "Про забезпечення позову", в якій заявник просить:

- заборонити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по місту Києву, Товариству з обмеженою відповідальністю «Людмила-Фарм Ко», Національному інститут раку та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання в доступі, користуванні і тимчасовому платному володінні Товариству з обмеженою відповідальністю «Аптечне об`єднання «Біокон» до орендованого ним відповідно до договору оренди № 48 від 30.10.2006 р. (з урахуванням додаткових договорів про внесення змін та доповнень до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 48 від 30.10.2006 р.) житлового приміщення загальною площею 20,1 кв.м., розміщеного за адресою: вул. Ломоносова, буд. 33/43, м. Київ, на третьому поверсі будівлі клінічного корпусу № 1, до вирішення судової справи по суті та набрання рішенням у справі законної сили;

- заборонити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по місту Києву, Товариству з обмеженою відповідальністю «Людмила-Фарм Ко», Національному інститут раку та іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання або випливають із змісту договору оренди № 8747 від 22 лютого 2021, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «Людмила-Фарм Ко», в тому числі щодо передачі та приймання за актом нежитлового приміщення загальною площею 20,1 кв.м., розміщеного за адресою: вул. Ломоносова, буд. 33/43.

Вказана заява обґрунтована тим, що 26.11.2020 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву проведено електронний аукціон № UA-PS-2020-10-26-000034-2 на продовження договору оренди № 4239 від 06.03.2009 нерухомого майна, що належить до державної власності. За результатами цього аукціону, згідно протоколу електронного аукціону № UA-PS-2020-10-26-000034-2 від 26.11.2020 року, переможцем електронного аукціону визнано ТОВ «Людмила-Фарм Ко».

З інформації, розміщеної на веб-порталі "Продажі. Прозоро" за посиланням https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2020-10-26-000034-2 вбачається, що електронний аукціон № UA-PS-2020-10-26-000034-2 перебуває у статусі "аукціон завершено. Договір підписано".

Заявник вказує, що відповідачем-1 вживаються фактичні дії, спрямовані на повернення з оренди нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 20,1 кв.м., розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 33/43, що підтверджується листами Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву від 31.12.2020 року № 30-06/11450 та від 05.01.2021 року № 30-06/70. Крім того, 17.03.2021 року з аналогічною вимогою про звільнення орендованого приміщення до заявник звернувся відповідач-2 , що підтверджується листом № 1704.

На твердження заявника, з урахуванням проведеного незаконного електронного аукціону на продовження договору оренди від 06.03.2009 року № 4239 та визначенням його переможця, відповідачі вимагають повернення з користування орендованого державного нерухомого майна, загальною площею 20,1 кв. м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 33/43, орендарем якого з 2009 року є заявник, на підставі актів приймання-передавання (повернення).

У зв`язку із отриманням вимоги щодо повернення з орендного користування орендованого державного нерухомого майна, загальною площею 20,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 33/43, на підставі актів приймання-передавання (повернення), невжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком неможливості належного захисту права оренди заявника в майбутньому.

Розглянувши заяву б/н від 20.05.2021 року "Про забезпечення позову" Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптечне об`єднання "Біокон", дослідивши подані разом з нею докази в цілому, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана тим, що на підставі договору № 4239 від 06.03.2009 року (з урахуванням договорів про внесення змін до нього) ТОВ «Аптечне об`єднання «Біокон» стало орендарем державного нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 20,1 кв.м., розміщеного за адресою: вул. Ломоносова, 33/43. Орендодавцем нерухомого майна за договором № 4239 від 06.03.2009 року є Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву.

26.11.2020 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву проведено електронний аукціон № UA-PS-2020-10-26-000034-2 на продовження договору оренди № 4239 від 06.03.2009 нерухомого майна, що належить до державної власності. За результатами цього аукціону, згідно протоколу електронного аукціону № UA-PS-2020-10-26-000034-2 від 26.11.2020 року, переможцем електронного аукціону визнано ТОВ «Людмила-Фарм Ко».

22.02.2021 року за результатами проведення електронного аукціону між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «Людмила-Фарм Ко» укладено договір оренди № 8747.

Судом встановлено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву зверталося до ТОВ «Аптечне об`єднання «Біокон» з листами від 31.12.2020 року № 30-06/11450 та від 05.01.2021 року № 30-06/70 про повернення з оренди нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 20,1 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 33/43.

З аналогічним листом до ТОВ «Аптечне об`єднання «Біокон» також звертався і переможець аукціону - ТОВ «Людмила-Фарм Ко».

З вищевикладеного слідує, що відповідачами вчиняються дії, спрямовані на повернення з оренди нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 20,1 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 33/43, орендарем якого з 2009 року є ТОВ «Аптечне об`єднання «Біокон».

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічна правова позицію викладена у постанові Верховного Суду від 14.06.2018 року у справі № 910/361/18.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

В даному випадку існує спір щодо правомірності проведення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву електронного аукціону № UA-PS-2020-10-26-000034-2 від 26.11.2020 року на продовження договору оренди № 4239 від 06.03.2009 нерухомого майна, що належить до державної власності та правомірності передачі переможцю аукціону - ТОВ «Людмила-Фарм Ко» в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 20,1 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 33/43.

Разом з цим, виходячи із чіткої й усталеної практики ЄСПЛ про те, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», пункт 40), та те, що ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення від 28 липня 1999 року у справі «Імобільяре Саффі» проти Італії», заява № 22774/93, пункт 66), суд вважає за необхідне не обмежуватися застосуванням однієї конкретної визначеної норми права у спірних правовідносинах із даної справи, а вважає за необхідне застосувати до даних спірних правовідносин наведену практику ЄСПЛ як джерело права, як це передбачено статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 року у справі № 904/4900/18.

Таким чином, спосіб забезпечення позову, який просить заявник, відповідає заходам забезпечення позову, встановленим у ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, предмету позову, принципам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, не порушують права та законні інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки заявник не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18 та від 09.11.2018 року у справі № 915/508/18.

При цьому, суд зауважує, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Аптечне об`єднання "Біокон" звернулося до суду з позовними вимогами немайнового характеру, то в даному випадку невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, дослідивши матеріали та обставини справи в цілому, характер та зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки заявником наведені обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів, а заходи забезпечення позову нерозривно пов`язані з предметом позову та спрямовані на запобігання можливим негативним наслідкам.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 136, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 20.05.2021 року "Про забезпечення позову" Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптечне об`єднання "Біокон" у справі № 910/6912/21 - задовольнити.

2. До набрання рішенням суду законної сили заборонити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по місту Києву (ідентифікаційний код 19030825, адреса: 01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 50, літ. «Г»), Товариству з обмеженою відповідальністю «Людмила-Фарм Ко» (ідентифікаційний код 25271289, адреса: 03127, м. Київ, вул. Полковника Потєхіна, 2), Національному інституту раку (ідентифікаційний код 02011976, адреса: 03022, м. Київ, вул. Ломоносова, 33/43) та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання в доступі, користуванні і тимчасовому платному володінні Товариству з обмеженою відповідальністю «Аптечне об`єднання «Біокон» (ідентифікаційний код 34539443, адреса: 04208, м. Київ, пр-т Правди, 80, літ. «В») до орендованого ним відповідно до Договору оренди № 48 від 30.10.2006 р. (з урахуванням додаткових договорів про внесення змін та доповнень до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 48 від 30.10.2006 р.) нежитлового приміщення загальною площею 20,1 кв.м., розміщеного за адресою: вул. Ломоносова, буд. 33/43, м. Київ, на третьому поверсі будівлі клінічного корпусу № 1.

3. Заборонити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по місту Києву (ідентифікаційний код 19030825, адреса: 01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 50, літ. «Г»), Товариству з обмеженою відповідальністю «Людмила-Фарм Ко» (ідентифікаційний код 25271289, адреса: 03127, м. Київ, вул. Полковника Потєхіна, 2), Національному інституту раку (ідентифікаційний код 02011976, адреса: 03022, м. Київ, вул. Ломоносова, 33/43) та іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання або випливають із змісту договору оренди № 8747 від 22 лютого 2021, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «Людмила-Фарм Ко», в тому числі щодо передачі та приймання за актом нежитлового приміщення загальною площею 20,1 кв.м., розміщеного за адресою: вул. Ломоносова, буд. 33/43.

4. Дана ухвала Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 року у справі № 910/6912/21 є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 21.05.2021 року.

5. Строк пред`явлення ухвали Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 року у справі № 910/6912/21 до виконання становить три роки, тобто до 21.05.2024 року.

6. Стягувачем у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 року у справі № 910/6912/21 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Аптечне об`єднання «Біокон» (ідентифікаційний код 34539443, адреса: 04208, м. Київ, пр-т Правди, 80, літ. «В»).

7. Боржниками у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 року у справі № 910/6912/21 є: Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву (ідентифікаційний код 19030825, адреса: 01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 50, літ. «Г»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Людмила-Фарм Ко» (ідентифікаційний код 25271289, адреса: 03127, м. Київ, вул. Полковника Потєхіна, 2), Національний інститут раку (ідентифікаційний код 02011976, адреса: 03022, м. Київ, вул. Ломоносова, 33/43).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 21 травня 2021 року.

Суддя О.В. Котков