РІШЕННЯ

м. Київ

21.05.2021Справа № 910/3212/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/3212/21

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕМТРАНС» (код 30600592; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 46-46А)

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (код 40075815; 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд.5)

про стягнення 48 011,71 грн.

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 48 011,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що незабезпечення відповідачем збереження цілісності майна, а саме вантажних вагонів Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» під час перевезення їх залізницею завдало позивачу збитки у розмірі 48 011,71 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.21 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

15.03.2021 Позивачем до суду подано Клопотання про продовження процесуальних строків для надання суду оригіналів документів.

18.03.2021 Позивачем до відділу діловодства суду подано оригінали документів, які додані до позову для огляду судом.

01.04.2021 через відділ діловодства суду від Відповідача надійшов відзив, у якому він заперечив проти задоволення позову посилаючись на те, що ТОВ «Лемтранс» є неналежним позивачем у справі, так як порожні вагони мають статус вантажу, а право пред`явлення позову до залізниці у випадку пошкодження вантажу, має його одержувач. Крім того, позивачем не надано доказів що куплені ним деталі були передані вагонному депо для встановлення на вагони позивача. Також, Відповідач зазначає, що ремонт вагону внаслідок розобладнання підлягає оплаті з боку ТОВ «Лемтранс» за його рахунок, без відшкодування вартості такого ремонту з боку АТ «Укразалізниця».

05.04.2021 Позивачем через відділ діловодства суду подано Відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якого, наводить спростування на викладені у відзиві доводи Відповідача.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" здійснювало перевезення вантажних вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", а саме: №№ 55120737, 54039409, 52229846, 59957233, 61887337, 63524375, 55590335, 59676288, 53125282, 61077236, 60724846, 60359833, 500494993.

На станції Покровськ (Донецька залізниця) було виявлено пошкодження (розкомплектування) вищевказаних вагонів, які в подальшому були направленні на технічне обслуговування через встановлення відсутності частин повітророзподільника, про що свідчать відповідні повідомлення форми ВУ-23М:

1) № вагону 55120737 № 3037 від 06.11.2020 року;

2) № вагону 54039409 № 309 від 04.11.2020 року;

3) № вагону 52229846 № 308 від 04.11.2020 року;

4) № вагону 59957233 № 2867 від 05.11.2020 року;

5) № вагону 61887337 № 2869 від 05.11.2020 року;

6) № вагону 63524375 № 3932 від 17.11.2020 року;

7) № вагону 55590335 № 3002 від 06.11.2020 року;

8) № вагону 59676288 № 3639 від 12.11.2020 року;

9) № вагону 53125282 № 3958 від 18.11.2020 року;

10) № вагону 61077236 № 3426 від 09.11.2020 року;

11) № вагону 60724846 № 3425 від 09.11.2020 року;

12) № вагону 60359833 № 3418 від 09.11.2020 року;

13) № вагону 50049493 № 4179 від 22.11.2020 року.

З метою складання комерційних актів форми ГУ-22 Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" письмово звернулося із заявою вих. № 8267/ДВ від 10.12.2020 до Начальника станції «Покровськ» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

З метою складання актів про пошкодження вагонів форми ВУ-25М Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" письмово звернулося із заявою вих. № 8268/ДВ від 10.12.2020 до Начальника структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Однак, як зазначає позивач, акти, що засвідчують факт пошкодження вагонів всупереч Статуту залізниць України та Правилам складання актів по складанню актів форми ГУ-22 та ВУ-25М, відповідачем складені та надані позивачу не були, у зв`язку з чим ТОВ «Лемтранс» також зверталось до Директора регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргою вих. № 8782/ДВ від 30.12.2020 року, на дії Начальника станції Покровськ регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та до Начальника структурного підрозділу «Служба вагонного господарства» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргою вих. № 8783/ДВ від 30.12.2020 року на дії начальника структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» у зв`язку з тим, що зазначеними особами було відмовлено представникам ТОВ «ЛЕМТРАНС» у складанні актів. ТОВ «ЛЕМТРАНС» у даних скаргах просив розглянути скарги та за результатами їх розгляду дати відповідним особам розпорядження про складання комерційних актів та актів про пошкодження вагонів відповідно до вимог Правил складання актів..

Внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" передало структурному підрозділу «Покровське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» аналогічні деталі, які були відсутні, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки останні використовуються у господарській діяльності ТОВ «ЛЕМТРАНС».

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" передало структурному підрозділу «Покровське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» наступні деталі: авторежим 265 А-1 у кількості 1 шт. на загальну суму 3 596,40грн.; авторежим 265 А-1 у кількості 1 піт. на загальну суму 3 956,40 грн.; авторежим 265 А-1 у кількості 3 шт. на загальну суму 12 960,00 грн.; балочка опорна 100.41.030-0СБ у кількості 10 шт. на загальну суму 9 840,00 грн.

Вартість зазначеної продукції була сплачена згідно з платіжними дорученнями:

- № 9481 від 05.12.2018 року; - № 6794 від 10.07.2020 року; - № 9364 від 30.09.2020 року; - № 976 від 07.02.2020 року.

Загальна вартість придбаних деталей становить: 3 596,40 грн. + 3 956,40 грн. + 12 960,00 грн. + 9 840,00 грн. = 30 352,80 грн.

Відповідно до п. 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 15.03.1999 за №165/3458, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Судом встановлено, що між ТОВ «ЛЕМТРАНС» та AT «Укрзалізниця» (регіональна філія «Донецька залізниця» AT «Укрзалізниця») укладено договір на технічне обслуговування власних вантажних вагонів з відчепленням № Дон/В-19500/НЮ-п від 28.12.2019 року. Відповідно до цього договору Підрядник зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням Вагонів Замовника: ТОв-1 (технічне обслуговування порожніх вантажних вагонів з відчепленням при підготовці їх до перевезень) та ТОв-2 (технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням їх від поїздів) силами та на базі структурних підрозділів Підрядника - вагонних депо (Структурний підрозділ «Волноваське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» AT «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Покровське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» AT «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Попаснянське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» AT «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Слов`янське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» AT «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Костянтинівське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» AT «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Лиманське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» AT «Укрзалізниця»).

Деталі, придбані ТОВ «ЛЕМТРАНС» для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах були передані структурному підрозділу «Покровське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та були встановлені на зазначені вище вагони відповідно до акту № 11/0105 від 30.11.2020 року витрат матеріалів власності ТОВ «ЛЕМТРАНС» при технічному обслуговуванні вагонів з відчепленням згідно Договору № Дон/В-19500/НЮ-п від 28.12.2019 року.

На виконання Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 15.03.1999 за №165/3458, у зв`язку з розукомплектуванням вказаних вагонів, їх було відправлено до структурного підрозділу «Покровське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонтних робіт, за наслідком виконання яких, відповідно до актів виконаних робіт (наданих послуг) від 30.11.2020 (які підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками означеного структурного підрозділу та позивача), позивачем були понесені витрати по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) зазначених вище деталей на вагони №№ 55120737, 54039409, 52229846, 59957233, 61887337, 63524375, 55590335, 59676288, 53125282, 61077236, 60724846, 60359833, 500494993 на загальну суму 16 243,99 грн (з ПДВ). Вартість ремонтних робіт була сплачена позивачем на рахунок відповідача, що підтверджується: Платіжне доручення № 9784 від 09.10.2020 року згідно рахунку № 727/1204 від 07.10.2020 року; Платіжне доручення № 10577 від 06.11.2020 року згідно рахунку № 727/1288 від 04.11.2020 року.

Також ТОВ «ЛЕМТРАНС» були понесені витрати на транспортування пошкоджених вагонів в ремонт, що підтверджується наступним: № вагону 55120737 № залізничної накладної 51475697 у сумі 108,84грн.; № вагону 54039409 № залізничної накладної 51478063 у сумі 108,84грн.; № вагону 52229846 № залізничної накладної 51481893 у сумі 108,84грн.; № вагону 59957233 № залізничної накладної 51479301 у сумі 108,84грн.; № вагону 61887337 № залізничної накладної 51497030 у сумі 108,84грн.; № вагону 63524375 № залізничної накладної 51496974 (51507127) у сумі 108,84грн.; № вагону 55590335 № залізничної накладної 51496941 у сумі 108,84грн.; № вагону 59676288 № залізничної накладної 51511384 у сумі 108,84грн.; № вагону 53125282 № залізничної накладної 51525954 у сумі 108,84грн.; № вагону 61077236 № залізничної накладної 51548345 у сумі 108,84грн.; № вагону 60724846 № залізничної накладної 51549616 у сумі 108,84грн.; № вагону 60359833 № залізничної накладної 51580538 у сумі 108,84грн.; № вагону 50049493 № залізничної накладної 51588119 у сумі 108,84грн.

Спір у справі виник через незабезпечення відповідачем схоронності (збереження) майна (вагонів) позивача при перевезенні залізничним транспортом, в наслідок чого позивачем понесені збитки на загальну суму 48011,71 грн. (придбані деталі (3035,80 грн.) + технічне обслуговування (16243,99 грн.) + витрати на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту (1414,92 грн.)).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно з ст.5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п.5.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 №17, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за №168/26613, перевезення власних вантажних вагонів у завантаженому і порожньому стані в усіх випадках (передислокація, ремонт тощо) оформляється перевізним документом (накладною) в електронному (із накладенням електронного цифрового підпису) або паперовому вигляді згідно з Правилами оформлення перевізних документів.

Як встановлено судом, у листопаді 2020 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" здійснювало перевезення вантажних вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", а саме: №№ 55120737, 54039409, 52229846, 59957233, 61887337, 63524375, 55590335, 59676288, 53125282, 61077236, 60724846, 60359833, 500494993.

Згідно з ст.8 Статуту перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України.

За приписами п.3.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 №17, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за №168/26613, власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.

Відповідно до п.4.1 вказаних Правил, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).

Суд зазначає, що прийняття відповідачем до перевезення спірних вагонів свідчить про те, що останні перебували у технічно справному стані.

Як встановлено судом, на станції Покровськ (Донецька залізниця) було виявлено пошкодження (розкомплектування) вищевказаних вагонів, які в подальшому були направленні на технічне обслуговування через встановлення відсутності частин повітророзподільника, про що свідчать відповідні повідомлення форми ВУ-23М (№ 3037 від 06.11.2020 року; № 309 від 04.11.2020 року; № 308 від 04.11.2020 року; № 2867 від 05.11.2020 року; № 2869 від 05.11.2020 року; № 3932 від 17.11.2020 року; № 3002 від 06.11.2020 року; № 3639 від 12.11.2020 року; № 3958 від 18.11.2020 року; № 3426 від 09.11.2020 року; № 3425 від 09.11.2020 року; № 3418 від 09.11.2020 року; № 4179 від 22.11.2020 року.).

При цьому, суд зазначає, що надані позивачем докази на підтвердження пошкодження (розкомплектування) вагонів є належними та допустимими доказами в розумінні норм процесуального законодавства, а твердження відповідача, викладені у відзиві не приймаються судом, оскільки, позивач є власником (орендарем) спірних вагонів, платником тарифу і оператором за вказаними залізничними накладними, позивачем доведено факт нанесення шкоди майну позивача.

Крім того, відповідно до п.6.2.7 Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затвердженої наказом Укрзалізниці №264-Ц від 28.10.1997 (зі змінами та доповненнями згідно наказом №312-Ц від 07.06.2001), забороняється ставити в склад потягу вагони, гальмівне обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПГ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.

Згідно п.6.2.1 зазначеної Інструкції при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними.

Таким чином, відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника є саме пошкодженням вагону, а їх несправність є забороною для поставлення такого вагону в склад потягу.

За фактом встановлення відсутності вищезазначених деталей, вагони власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М.

Відповідно до п.4.6 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №875/5096 обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту забирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.

Згідно з п.п.20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458 пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці. Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Судом було встановлено, що на виконання Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 15.03.1999 за №165/3458, у зв`язку з розукомплектуванням вказаних вагонів, їх було відправлено до структурного підрозділу «Покровське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонтних робіт, за наслідком виконання яких, відповідно до актів виконаних робіт (наданих послуг) від 30.11.2020 (які підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками означеного структурного підрозділу та позивача), позивачем були понесені витрати по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) зазначених вище деталей на вагони №№ 55120737, 54039409, 52229846, 59957233, 61887337, 63524375, 55590335, 59676288, 53125282, 61077236, 60724846, 60359833, 500494993 на загальну суму 16 243,99 грн. (з ПДВ).

Вартість ремонтних робіт була сплачена позивачем на рахунок відповідача, що підтверджується: Платіжне доручення № 9784 від 09.10.2020 року згідно рахунку № 727/1204 від 07.10.2020 року; Платіжне доручення № 10577 від 06.11.2020 року згідно рахунку № 727/1288 від 04.11.2020 року.

Відповідно до п.22 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458, сума збитків за пошкодження вагона складається з: витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 N 551, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за N 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування; вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин; витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків; плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем було придбано та оплачено вартість необхідних деталей для ремонту розукомплектованих вагонів та понесено витрати на технічне обслуговування вагонів (встановлення деталей на вагони) на загальну суму 48011,71 грн. (придбані деталі (3035,80 грн.) + технічне обслуговування (16243,99 грн.) + витрати на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту (1414,92 грн.)).

Отже, загальна сума збитків, завданих позивачу пошкодженням вагонів склала 48011,71 грн.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Вимогами ст.22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ч ч.1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

За приписами п.110 Статуту Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до п.114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було зниженого його вартість.

Згідно з п.2 ст.126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем в свою чергу не доведено суду належними та допустимими доказами, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з вини відповідача.

За наведених обставин, оскільки при перевезенні належних (орендованих) позивачу вагонів залізницею не було дотримано вимог щодо їх збереження (схоронності), внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" були понесені витрати на загальну суму 48011,71 грн., позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" про стягнення збитків у розмірі 48011,71 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕМТРАНС» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 48 011,71 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (код 40075815; 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд.5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕМТРАНС» (код 30600592; 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 46-46А) збитки у розмірі 48011,71 (сорок вісім тисяч одинадцять) грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.05.2021.

Суддя І.Д. Курдельчук