ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

20 травня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/722/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання Мамчич Р.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси)

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.03.2021 р.

по справі № 916/722/20

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії ДП Адміністрація морських портів України, м. Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю Смартом, м. Одеса

про стягнення

суддя суду першої інстанції: Рога Н.В.

час та місце постановлення ухвали: 04.03.2021 р., м. Одеса, пр. т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.03.2021 р.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В березні 2020 р. Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Миколаїв звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Смартом, м. Одеса про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 724 114,19 грн., пені в сумі 248 208,28 грн., 1% за користування грошовими коштами в сумі 65 170,28 грн., інфляційних втрат в сумі 2 099,93 грн. та штрафу в сумі 147 242,09 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.09.2020 р. позов Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Миколаїв задоволено частково, стягнуто з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 724 114, 19 грн., інфляційні втрати в сумі 2 099,93 грн., 1% за користування грошовими коштами у розмірі 21 723, 43 грн. та судовий збір в сумі 11 219, 06 грн., в решті позову відмовлено.

09.10.2020 р. на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2020 р. видано наказ № 916/772/20.

02.11.2020 р. Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Миколаїв звернулось до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) з заявою про відкриття виконавчого провадження на виконання наказу Господарського суд Одеської області від 09.10.2020 р. № 916/722/20.

Постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) від 03.11.2020 р. відкрито виконавче провадження ВП №63473638.

Постановою Південно західного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 р. рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2020 р. у справі № 916/772/20 залишено без змін.

25.02.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Смартом, м. Одеса звернулось до Господарського суд Одеської області з заявою про визнання наказу від 09.10.2020 р. № 916/722/20 в частині стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 500 000 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2021 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Смартом, м. Одеса задоволено частково, визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Одеської області від 09.10.2020 р. № 916/722/20 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартом», м. Одеса на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», м. Миколаїв грошових коштів в сумі 400 000 грн., у зв`язку з його добровільним виконанням в цій частині.

Не погодившись з наведеною ухвалою, Другий Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) оскаржив її до Південно західного апеляційного господарського суду.

В обґрунтування своїх вимог, Другий Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) зазначає, що місцевий господарський суд, визнавши наказ Господарського суду Одеської області від 09.10.2020 р. № 916/722/20 в частині стягнення 400 000 грн. таким, що не підлягає виконанню, позбавив орган виконавчої служби на отримання виконавчого збору.

Другий Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) також зазначає, що обов`язок сприяння виконанню рішення покладено на орган виконавчої служби, за що останній отримує виконавчий збір.

Сам по собі факт добровільного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Смартом, м. Одеса наказу Господарського суду Одеської області від 09.10.2020 р. № 916/722/20 свідчить лише про ухилення боржника від сплати виконавчого збору.

Наведене на думку, Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) свідчить, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки порушує права та інтереси органу виконавчої служби на отримання виконавчого збору за виконавчим провадженням.

Товариство з обмеженою відповідальністю Смартом, м. Одеса в поданому відзиві проти доводів, викладених в апеляційній скарзі заперечує та просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

У рішенні в справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 р. (заяви № 29458/04 та № 29465/04) Європейський суд з прав людини вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за Судом.

З огляду на викладені правові норми та практику Європейського суду з прав людини щодо питання тлумачення і застосування пункту 1 статті 6 Конвенції, суд апеляційної інстанції зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним та обмежено вимогами процесуального закону.

За приписами ст. 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку ст. 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним.

Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції повинен перш за все з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, про які конкретно, і в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке.

Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження (відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.09.2018 р. у справі № 909/68/18, від 18.12.2018 р. у справі № 911/1316/17, від 30.01.2019 р. у справі № 903/674/17, від 19.02.2019 р. у справі № 910/12807/16).

Як вбачається з матеріалів справи, даний спір виник, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором підряду від 08.05.2019 р. № 83-в-МИФ-19, укладеним між Державним підприємством Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії ДП Адміністрація морських портів України, м. Миколаїв та Товариством з обмеженою відповідальністю Смартом, м. Одеса.

Матеріали справи також свідчать про те, що Другий Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) не є учасником господарських правовідносин, які виникли між сторонами у справі та були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, описова, мотивувальна та резолютивна частини оскаржуваної ухвали не містять інформації, що стосується Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси).

Отже, при постановленні ухвали від 04.03.2021 р. у даній справі місцевий господарський суд не вирішував питання про права та обов`язки особи, яка подала апеляційну скаргу.

Пунктом 3 ч.1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи вище викладене та з огляду на те, що оскаржувана ухала не порушує права та інтереси Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси), а також відсутність правового зв`язку між скаржником та сторонами у справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 234, п. 3 ч. 1 264, 268, 270 Господарського процесуального кодексу України суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.03.2021 р. по справі № 916/722/20 закрити.

Справу повернути до Господарського суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку передбаченому ГПК України до Верховного Суду.

Головуючий суддя : Л.В. Лавриненко

Судді: О.Ю. Аленін

М.А.Мишкіна