ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2021 р. Справа № 924/115/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м.Хмельницькому "Добробут" м. Хмельницький

про стягнення 88134,79 грн

Представники сторін:

позивач: Безпалюк О.Л. - адвокат, діє на підставі довіреності № 14-338 від 22.12.2020

відповідач: не з`явився

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області 08.02.2021 надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м. Хмельницькому "Добробут" м. Хмельницький про стягнення 258 134,79 грн, з яких 177 040,00 грн основний борг, 47 726,43 грн пеня, 15 086,18 грн 3% річних та 18 282,18 грн інфляційні втрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання умов укладеного між сторонами договору №1443/18-ТЕ-34 постачання природного газу від 05.10.2018 позивач у період жовтень 2018 року - вересень 2019 року передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 887040,00 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу. Відповідач здійснював оплату за переданий газ несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги п. 6.1 договору, а саме розрахувався за поставлений природний газ у сумі 710000,00 грн. Таким чином, як вказує позивач, станом на 30.11.2020 сума основного боргу за спірним правочином складала 177040,00 грн. В зв`язку із вказаним позивач на підставі п. 8.2 договору та ч. 2 ст.625 ЦК України нарахував відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати. Окремо позивач звертає увагу суду, що пунктом 10.3 договору передбачено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 08.02.2021 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Ухвалою суду від 12.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/115/21 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10:30 год. 15 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 15.03.2021 відкладено підготовче засідання на 12:00 год. 29 березня 2021 року.

Відповідно до ухвали суду від 29.03.2021 суд відмовив відповідачу в поновленні процесуального строку для подання відзиву на позов, продовжив відповідачу встановлений судом строк для подання відзиву на позов та прийняв його до розгляду, продовжив позивачу встановлений судом процесуальний строк для подання відповіді на відзив та наявних у нього доказів до 08 квітня 2021 року включно, продовжив строк підготовчого провадження у справі №924/115/21 на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 16:00 год. 12 квітня 2021 року.

Згідно з ухвалою від 12.04.2021 суд закрив провадження у справі № 924/115/21 в частині позовних вимог про стягнення 170000,00 грн основного боргу, закрив підготовче провадження у справі №924/115/21 та призначив справу до судового розгляду по суті на 10:00 год. 05 травня 2021 року.

Представник позивача в судовому засіданні 05.05.2021 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач для участі в судовому засіданні 05.05.2021 не з`явився, у відзиві на позов просив здійснювати розгляд справи без його участі. Крім того, у відзиві на позов від 16.03.2021 вказує, що 02.03.2021 він оплатив частину боргу за договором в розмірі 70000,00 грн та 16.03.2021 проведено оплати решти основного боргу в сумі 100000,00грн. Вказує, що в зв`язку з неподанням позивачем повної інформації про проведенні відповідачем розрахунки за договором № 1443/18-ТЕ-34 від 05.10.2018 неможливо з`ясувати наявність заборгованості чи переплати за поставлений газ, оскільки проводити звірку взаєморозрахунків позивач відмовляється, час від часу подаючи позови до господарського суду про стягнення штрафних санкцій за відсутності заборгованості з основного зобов`язання або його зменшення. Звертає увагу, що у 2018 році існувала недоплата за договором, у той час як у 2019 році була переплата за поставлений газ, що спростовує твердження позивача та виключає застосування штрафних санкцій, відсотків річних та інфляційних втрат за неіснуюче прострочення. Зазначає, що у спірних відносинах відсутня вина відповідача, оскільки розрахунки за діючим договором та подальша поставка природного газу відбувалась за умови повного розрахунку за попередній період поставки. Вказує, що позивач нарахував штрафні санкції за більш тривалий період, ніж шість місяців, як це визначено ч. 6 ст. 232 ГК України. Також звертає увагу на надмірно великий розмір штрафних санкцій порівняно із збитками кредитора та просить суд врахувати, що відповідач є об`єднанням співвласників багатоквартирного житлового будинку, тобто є некомерційною структурою, за своїм статутним завданням не має на меті отримання прибутку, не веде господарську діяльність, а тому не має можливості виплачувати позивачу десятки тисяч гривень штрафних санкцій. Відповідач просить взяти до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, відсутність вини відповідача у простроченні оплати та зменшити до 10 % розмір усіх штрафних санкцій, застосованих позивачем до відповідача. Крім того, зазначає, що в допущені несвоєчасної оплати за отриманий природний газ в переважній більшості не було вини відповідача, оскільки відбувались збої у державному фінансуванні Програми компенсації витрат населенню зі сплати послуг ЖКГ.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул.Залізняка у м. Хмельницькому "Добробут" (споживач) 05.10.2018 укладено договір №1443/18-ТЕ-34 постачання природного газу (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п.1.2 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору необхідний споживачу плановий обсяг природного газу, зазначений в пункті 2.1 цього договору, споживач визначає самостійно.

Згідно з п. 2.1 договору постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 р. по 17 жовтня 2018 р. (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 4 тис. куб метрів.

Підписаний сторонами акт приймання-передачі природного газу відповідно до п. 3.7 цього договору вважається узгодженням сторонами загального обсягу переданого газу у відповідному періоді постачання газу (п. 2.4 договору).

Згідно з п. 3.1 договору право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.7 договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному періоді постачання, оформлюється актом прийому-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному періоді постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за період постачання означає повне виконання постачальником своїх зобов`язань в частині постачання природного газу за цим договором у відповідному періоді (п. 3.10 договору).

Ціна за 1000 куб.м. газу за цим договором на дату укладання договору становить 4942,00 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з ПДВ - 5930,40 грн (п.5.2. договору).

Пунктом 5.4 договору сторони встановили, що загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу за цим договором.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця постачання природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором (п.п.6 п. 7.2 договору).

У пункті 8.2 договору передбачено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно п.6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно з п. 10.3 договору, строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних становить п`ять років.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018р. по 17 жовтня 2018р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12.1 договору).

Договір підписано представниками та скріплено відтисками печаток сторін.

24.10.2018 між сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору постачання природного газу від 05.10.2018, згідно з якою, зокрема п. 2.1 договору викладено в новій редакції: "Постачальник передає споживачу з 01.10.2018 р. по 26.10.2018 р. (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 8 тис. куб метрів"; викладено в новій редакції п. 12.1 договору: "Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018р. по 26 жовтня 2018р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення".

29.10.2018 сторони підписали додаткову угоду №2 до договору, відповідно до якої виклали п.2.1 договору в новій редакції, за якою постачальник передає споживачу з 01.10.2018 р. по 31.10.2018 р. (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 11 тис. куб метрів. Викладено у новій редакції п. 12.1 договору таким чином, що строк дії договору в частині реалізації природного газу встановлено з 01.10.2018 до 31.10.2018 (включно).

Додатковою угодою № 3 від 05.11.2018 сторони доповнили п. 2.1 договору абзацом наступного змісту: "Постачальник передає споживачу з 01.11.2018 по 30.11.2018 природний газ орієнтовним обсягом до 15 тис. куб. метрів. Викладено з 01.11.2018 п. 5.2, 5.3 договору у новій редакції, зокрема визначено, що ціна за 1000 куб.м. газу з 01.11.2018 становить разом з ПДВ - 7482,61грн. також викладено в новій редакції п. 12.1 договору таким чином, що строк дії договору в частині реалізації природного газу встановлено з 01.10.2018 до 30.11.2018 (включно).

30.11.2018 між сторонами укладено додаткову угоду №4 до договору постачання природного газу від 05.10.2018, за умовами якої вирішено викласти розділи 1-12 договору в наступній редакції, зокрема у п. 1.1 договору викладено, що постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п.1.2 договору в редакції додаткової угоди).

Згідно з п. 2.1 договору у редакції додаткової угоди № 4 постачальник передає споживачу в період з 01.10.2018 по 30.04.2019 (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 116,987 тис. куб. м., в тому числі по місяцях: жовтень 2018 - 4,987, листопад 2018 - 20,0, грудень 2018 - 23,0, січень 2019 - 25,0, лютий 2019 - 22,0, березень 2019 - 17,0, квітень 2019 - 5,0.

Відповідно до п. 3.8 договору в редакції додаткової угоди № 4 приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Ціна за 1000 куб.м. газу становить 6235,51 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з ПДВ - 7482,61грн. (п.4.2. договору в редакції додаткової угоди № 4).

Відповідно до п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди № 4 оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Згідно з п.п. 6 п. 6.2 договору в редакції додаткової угоди № 4, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

У пункті 7.2 договору в редакції додаткової угоди № 4 передбачено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно з п. 9.3 договору в редакції додаткової угоди № 4 строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних становить п`ять років.

Згідно з п. 11.1 договору в редакції додаткової угоди № 4 договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника, та діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додаткова угода № 4 підписана та скріплена відтисками печаток сторін та діє з 1 грудня 2018 року.

Відповідно до додаткової угоди №5 від 20.03.2019 сторони зазначили, що пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз. 2) підп. 3.9.2 п. 3.9, 3.13, 5.7, абзац п`ятий підп. 5) п.6.2, підп. 8) п. 6.2, підп. 4) п.6.3, абзац третій підп. 2 п. 6.4 цього договору застосовується сторонами з 01 березня 2019 року.

Додатковою угодою №6 від 20.03.2019 сторони виклали п. 2.1 договору у такій редакції: "Постачальник передає споживачу в період з 01.10.2018 р. по 30.04.2019 р. (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 103,694 тис. куб. м., в тому числі по місяцях: жовтень 2018 - 4,987, листопад 2018 - 14,486, грудень 2018 - 24,134, січень 2019 - 26,361, лютий 2019 - 15,726, березень 2019 - 13,0, квітень 2019 - 5,0".

Згідно з додатковою угодою №7 від 29.03.2019 сторони по тексту договору слова "Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України ", "ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" замінено словами "Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Відповідно до додаткової угоди №8 від 19.04.2019 сторони передбачили, що постачальник передає споживачу у травні 2019 року природний газ в кількості 4 тис. куб. м. Крім того, п. 4.2 та п.11.1 договору викладено в новій редакції, зокрема передбачено, що ціна за 1000 куб.м газу з 01 травня 2019 року становить 8621,76 грн. з ПДВ, а договір діє в частині постачання природного газу до 31 травня 2019 року (включно).

Додатковою угодою №9 від 23.05.2019 сторони передбачили, що постачальник передає споживачу у червні - вересні 2019 року природний газ в кількості 16 тис. куб. м., у тому числі по місяцях: у червні 2019 - 4 тис. куб. м., в липні 2019 - 4 тис. куб. м., в серпні 2019 - 4 тис. куб. м. та в вересні 2019 - 4 тис. куб. м.

Розділ 4 договору викладено у такій редакції, зокрема: "4.2 Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить: 4.2.1. з 01 травня 2019 року по 31 травня 2019 року (включно) - 5990,00 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість 7 188,00 грн. 4.2.2. з 01 червня 2019 року по 30 червня 2019 року (включно) - 6299,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, Усього разом з податком на додану вартість - 7 558,80 грн.

4.3. До ціни газу, зазначеної в пункті 4.2 цього договору, додається тариф па послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 № 2001 - 157,19 грн за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 188,63 грн за 1000 куб. м на добу.

4.4. Споживач зобов`язується сплатити за цим договором з урахуванням ціни на природний газ, зазначеної в пункті 4.2 цього договору, та тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, зазначеного в пункті 4.3 цього договору:

4.4.1. з 01 травня 2019 року по 31 травня 2019 року (включно) - 6147,19 грн за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 7376,63 грн за 1000 куб. м.

4.4.2. з 01 червня 2019 року по 30 червня 2019 року (включно) - 6456,19 грн за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 7747,43 грн за 1000 куб. м.

4.6 Загальна вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування".

Також сторони даною додатковою угодою змінили строк дії договору в частині постачання природного газу - до 30 вересня 2019 року (включно).

Додатковою угодою №10 від 29.05.2019 сторони визначили замовлений обсяг газу, що буде передаватись споживачу, у травні 2019 року в кількості 3,4 тис. куб.м.

27.06.2019 сторони уклали додаткову угоду № 11, відповідно до якої п. 4.2.2. виклали у такій редакції: "з 01 червня 2019 року по 30 червня 2019 року (включно) - 5553,89 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 6664,67 грн."

Пункт 4.4.2 виклали у наступній редакції: "з 01 червня 2019 року по 30 червня 2019 року (включно) - 5711,08 грн за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 6853,30 грн за 1000 куб. м.

Додатковою угодою №12 від 22.07.2019 сторони доповнили п. 4.2 підпунктом 4.2.3 у наступній редакції: "з 01 липня 2019 року по 31 липня 2019 року (включно) - 4905,675 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 5886,81грн.

Доповнили п. 4.4 підпунктом 4.4.3 у наступній редакції: "з 01 липня 2019 року по 31 липня 2019 року (включно) - 5062,865 за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 6075,44 грн за 1000 куб. м."

Згідно з додатковою угодою №12/1 від 27.08.2019 сторони доповнили пункт 4.2 підпунктом 4.2.4 наступного змісту: "з 01 серпня 2019 року по 31 серпня 2019 року (включно) - 4653,544 грн крім того ПДВ - 20%.

Пункт 4.4 доповнено п. 4.4.4: "з 01 серпня 2019 року по 31 серпня 2019 року (включно) - 4810,734 грн за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%.

Відповідно до додаткової угоди №13 від 12.09.2019 сторони доповнили п. 4.2 договору підпунктом 4.2.5: "з 01 вересня 2019 року по 30 вересня 2019 року (включно) - 4493,6363 грн, крім того ПДВ - 20%", а також доповнено п. 4.4 договору підпунктом 4.4.5: "з 01 вересня 2019 року по 30 вересня 2019 року (включно) - 4650,8263 грн крім того ПДВ - 20%".

На виконання умов договору та додаткових угод, позивач поставив відповідачу природний газ згідно з актами приймання - передачі природного газу, а саме: від 31.10.2018 (за жовтень 2018 року) на суму 29574,90грн, від 30.11.2018 (за листопад 2018 року) на суму 108393,12грн, від 31.12.2018 (за грудень 2018 року) на суму 180585,36грн, від 31.01.2019 (за січень 2019 року) на суму 197249,14грн, від 28.02.2019 (за лютий 2019 року) на суму 117671,56грн, від 31.03.2019 (за березень 2019 року) на суму 97505,92грн, від 30.04.2019 (за квітень 2019 року) на суму 49198,18 грн, від 31.05.2019 (за травень 2019 року) на суму 24217,46грн, від 30.06.2019 (за червень 2019 року) на суму 21992,22 грн, від 31.07.2019 (за липень 2019 року) на суму 20908,08 грн, від 31.08.2019 (за серпень 2019 року) на суму 19012,46 грн, від 30.09.2019 (за вересень 2019 року) на суму 20731,60грн.

Акти приймання-передачі підписані представниками сторін без зауважень, а також скріплені відтисками їх печаток.

Матеріали справи містять сальдо по підприємству "Добробут" та банківську роздруківку по операціях останнього за договором №1443/18-ТЕ-34, відповідно до яких заборгованість відповідача перед позивачем станом на 27.12.2019 становила 227040,00грн.

Згідно з довідкою позивача по операціях, 11.01.2020 відповідач сплатив 50000,00 грн, заборгованість відповідача за договором №1443/18-ТЕ-34 становить 177040,00грн.

Після відкриття провадження у справі відповідач сплатив позивачу 177040,00 грн за газопостачання згідно з договором №1443/18-ТЕ-34, що підтверджується платіжними дорученнями №1776 від 17.02.2021 на суму 7040,00 грн, №1786 від 02.03.2021 на суму 70 000,00 грн та №1797 від 16.03.2021 на суму 100 000,00 грн.

Також у матеріалах справи наявна копія Статуту акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 1044 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2020 № 997).

Відповідач надав в матеріали справи: фінансову звітність малого підприємства Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м. Хмельницькому "Добробут" за 2019 рік та звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації від 20.02.2019.

Аналізуючи надані докази, пояснення представників сторін, оцінюючи їх в сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Суд встановив, що між сторонами було укладено договір постачання природного газу №1443/18-ТЕ-34 від 05.10.2018 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а відповідач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 887040,00грн, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими відтисками їх печаток актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.10.2018 (за жовтень 2018 року) на суму 29574,90грн, від 30.11.2018 (за листопад 2018 року) на суму 108393,12грн, від 31.12.2018 (за грудень 2018 року) на суму 180585,36грн, від 31.01.2019 (за січень 2019 року) на суму 197249,14грн, від 28.02.2019 (за лютий 2019 року) на суму 117671,56грн, від 31.03.2019 (за березень 2019 року) на суму 97505,92грн, від 30.04.2019 (за квітень 2019 року) на суму 49198,18 грн, від 31.05.2019 (за травень 2019 року) на суму 24217,46грн, від 30.06.2019 (за червень 2019 року) на суму 21992,22 грн, від 31.07.2019 (за липень 2019 року) на суму 20908,08 грн, від 31.08.2019 (за серпень 2019 року) на суму 19012,46 грн, від 30.09.2019 (за вересень 2019 року) на суму 20731,60грн.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу, який згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України застосовується також до договорів поставки. Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Згідно з п. 6.1 договору в редакції, яка діяла до 01.12.2018, та п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018, яка діяла з 01.12.2018, сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Таким чином, відповідач повинен був сплатити позивачу 29574,90 грн у строк до 26.11.2018 включно (25.11.2018 - вихідний), 108393,12 грн - до 26.12.2018 включно (25.12.2018 - вихідний), 180585,36 грн - до 25.01.2019 включно, 197249,14 грн - до 25.02.2019 включно, 117671,56 грн - до 25.03.2019 включно, 97505,92 грн - до 25.04.2019 включно, 49198,18 грн - до 27.05.2019 включно (25-26.05.2019 - вихідні), 24217,46грн - до 25.06.2019 включно, 21992,22грн - до 25.07.2019 включно, 20908,08грн - до 27.08.2019 включно (25-26.08.2019 - вихідні), 19012,46грн - до 25.09.2019 включно, 20731,60грн - до 25.10.2019 включно.

Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що до звернення позивача до суду відповідач частково розрахувався за отриманий природний газ на суму 710000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком позивача, зокрема сплативши: 18.02.2019 - 40000,00 грн, 26.02.2019 - 50000,00грн, 14.03.2019 - 40000,00 грн, 18.03.2019 - 20000,00грн, 25.03.2019 - 30000,00 грн, 10.04.2019 - 40000,00 грн, 22.04.2019 - 30000,00 грн, 24.04.2019 - 40000,00 грн, 26.04.2019 - 22000,00 грн, 08.05.2019 - 88000,00 грн, 22.05.2019 - 30000,00 грн, 24.06.2019 - 20000,00 грн, 23.07.2019 - 18000,00 грн, 21.08.2019 - 18000,00грн, 09.09.2019 - 19000,00 грн, 21.10.2019 - 25000,00 грн, 15.11.2019 - 50000,00 грн, 12.12.2019 - 50000,00 грн, 17.12.2019 - 30000,00грн та 11.01.2020 - 50000,00 грн.

Станом на дату відкриття провадження у справі № 924/115/21 основна сума заборгованості відповідача перед позивачем становила 177 040,00 грн.

Ухвалою суду від 12.04.2021 року суд закрив провадження у справі № 924/115/21 в частині позовних вимог про стягнення 170000,00 грн, які були сплачені відповідачем згідно з платіжними дорученнями №1786 від 02.03.2021 на суму 70 000,00 грн та №1797 від 16.03.2021 на суму 100000,00 грн.

Також суд встановив, що після відкриття провадження у справі відповідач сплатив позивачу ще 7040,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1776 від 17.02.2021.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду справи без винесення рішення суду, у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, зокрема, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. За таких обставин, подальше продовження процесу стає не доцільним.

З огляду на вказане, суд на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м.Хмельницькому "Добробут" м. Хмельницький про стягнення 7040,00 грн основного боргу.

Отже, предметом спору є позовні вимоги про стягнення 47 726,43 грн пені, 15 086,18 грн 3% річних та 18 282,18 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 15086,18 грн 3% річних, з яких 201,76 грн за період з 27.11.2018 по 17.02.2019 нарахована на суму боргу за газ, отриманий у жовтні 2018 року, 602,30 грн за період з 27.12.2018 по 17.03.2019 - на суму боргу за газ, отриманий у листопаді 2018 року, 1155,78 грн за період з 26.01.2019 по 07.05.2019 - на заборгованість за газ, отриманий у грудні 2018 року, 1871,65 грн за період з 26.02.2019 по 20.10.2019 - на заборгованість за газ, отриманий у січні 2019 року, 2354,09 грн за період з 26.03.2019 по 16.12.2019 - на заборгованість за газ, отриманий у лютому 2019 року, 2587,92 грн за період з 26.04.2019 по 30.11.2020 - на заборгованість за газ, отриманий у березні 2019 року, 2232,46 грн за період з 28.05.2019 по 30.11.2020 - на заборгованість за газ, отриманий у квітні 2019 року, 1041,19 грн за період з 26.06.2019 по 30.11.2020 - на заборгованість за газ, отриманий у травні 2019 року, 891,30 грн за період з 26.07.2019 по 30.11.2020 - на заборгованість за газ, отриманий у червні 2019 року, 790,65 грн за період з 28.08.2019 по 30.11.2020 - на заборгованість за газ, отриманий у липні 2019 року, 673,64 грн за період з 26.09.2019 по 30.11.2020 - на заборгованість за газ, отриманий у серпні 2019 року та 683,44 грн за період з 26.10.2019 по 30.11.2020 - на заборгованість за газ, отриманий у вересні 2019 року.

Також позивач заявив до стягнення інфляційні втрати в розмірі 18282,18грн, з яких 534,72 грн, нараховані за грудень 2018 - січень 2019 року на суму боргу за газ, отриманий у жовтні 2018 року, 1329,19 грн, нараховані за січень - лютий 2019 року на суму боргу за газ, отриманий у листопаді 2018 року, 2245,15 грн, нараховані за лютий-квітень 2019 року на суму боргу за газ, отриманий у грудні 2018 року, 3730,86грн, нараховані за березень - вересень 2019 року на суму боргу за газ, отриманий у січні 2019 року, 1954,62грн нараховані за квітень - листопад 2019 року на суму боргу за газ, отриманий у лютому 2019 року, 1505,41 грн нараховані за травень 2019 року - листопад 2020 року на суму боргу за газ, отриманий у березні 2019 року, 1939,79 грн нараховані за червень 2019 року - листопад 2020 року на суму боргу за газ, отриманий у квітні 2019 року, 1081,38 грн нараховані за липень 2019 року - листопад 2020 року на суму боргу за газ, отриманий у травні 2019 року, 1120,66 грн нараховані за серпень 2019 року - листопад 2020 року на суму боргу за газ, отриманий у червні 2019 року, 1131,54 грн нараховані за вересень 2019 року - листопад 2020 року на суму боргу за газ, отриманий у липні 2019 року, 889,64 грн нараховані за жовтень 2019 року - листопад 2020 року на суму боргу за газ, отриманий у серпні 2019 року та 819,22 грн нараховані за листопад 2019 року - листопад 2020 року на суму боргу за газ, отриманий у вересні 2019 року.

Проаналізувавши розрахунок позивача, суд встановив, що нарахування проведені по кожному акту приймання-передачі природного газу та з урахуванням проведених відповідачем оплат за природний газ. Таким чином, позивач правомірно заявив до стягнення 15086,18 грн 3% річних та 18282,18 грн інфляційних втрат.

Статтею 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У п. 8.2 договору в редакції, яка діяла до 01.12.2018, та п. 7.2 договору в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018, яка діяла з 01.12.2018, сторони визначили, що у разі прострочення відповідачем оплати згідно пункту 6.1 (пункту 5.1, 5.6) цього договору він зобов`язується сплатити позивачу пеню у розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивач заявив до стягнення пеню в загальному розмірі 47726,43 грн, з яких 1028,96 грн за період з 27.11.2018 по 17.02.2019 нарахована на суму боргу за газ, отриманий у жовтні 2018 року, 3071,71 грн за період з 27.12.2018 по 17.03.2019 на суму боргу за газ, отриманий у листопаді 2018 року, 5894,52 грн за період з 26.01.2019 по 07.05.2019 на заборгованість за газ, отриманий у грудні 2018 року, 9180,42 грн за період з 26.02.2019 по 25.08.2019 на заборгованість за газ, отриманий у січні 2019 року, 9075,86 грн за період з 26.03.2019 по 25.09.2019 на заборгованість за газ, отриманий у лютому 2019 року, 7479,64 грн за період з 26.04.2019 по 25.10.2019 на заборгованість за газ, отриманий у березні 2019 року, 3794,59 грн за період з 28.05.2019 по 27.11.2019 на заборгованість за газ, отриманий у квітні 2019 року, 1857,71 грн за період з 26.06.2019 по 25.12.2019 на заборгованість за газ, отриманий у травні 2019 року, 1695,61 грн за період з 26.07.2019 по 25.01.2020 на заборгованість за газ, отриманий у червні 2019 року, 1611,23 грн за період з 28.08.2019 по 27.02.2020 на заборгованість за газ, отриманий у липні 2019 року, 1448,62 грн за період з 26.09.2019 по 25.03.2020 на заборгованість за газ, отриманий у серпні 2019 року та 1587,56 грн за період з 26.10.2019 по 25.04.2020 на заборгованість за газ, отриманий у вересні 2019 року.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми пені, суд прийшов до висновку, що остання нарахована по кожному акту приймання-передачі природного газу в межах строку, визначеного приписами ч. 6 ст. 232 ГК України, а також з урахуванням проведених відповідачем оплат за природний газ. Отже, позивач правомірно заявив до стягнення 47726,43 пені.

Відповідач у відзиві на позов просить про зменшення до 10 % розмір усіх штрафних санкцій, застосованих позивачем до відповідача.

Суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вказана стаття кореспондується зі ст.233 ГК України, яка визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З аналізу наведених норм законодавства випливає, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду. При цьому господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку виняткових обставин, за яких можливе зменшення пені, а також розмір, до якого підлягає їх зменшення.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 920/1013/18 суд вказав, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Така правова позиція викладена також у рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013.

Суд приймає до уваги, що відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач є об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, основним видом діяльності якого визначено комплексне обслуговування об`єктів.

Статтею 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна;

Згідно з ст. 4 даного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

За умовами п. 1.2 договору постачання природного газу від 05.10.2018, природний газ, що постачався за цим договором, використовувався відповідачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Суд зазначає, що відповідно до фінансової звітності малого підприємства Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м. Хмельницькому "Добробут", діяльність об`єднання була збитковою (на кінець 2019 року непокритий збиток становив -171,6 тис. грн). Із звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2019 рік вбачається, що доходи ОСББ у 2019 році склали 1432063 грн, з яких 1310455 грн - кошти членів ОСББ, 120758 грн - дотації (субсидії) отримані з державного або місцевого бюджетів та лише 850 грн - інші доходи.

Таким чином, несвоєчасна оплата вартості отриманого за договором № 1443/18-ТЕ-34 від 05.10.2018 природного газу мала місце в зв`язку з скрутним фінансовим становищем відповідача, що було зумовлене у тому числі несвоєчасним проведенням розрахунків населення за спожиті комунальні послуги та несвоєчасним перерахуванням коштів по субсидіях на оплату житлово-комунальних послуг.

Також суд приймає до уваги, що відповідач в повному обсязі виконав свої зобов`язання з оплати вартості отриманого природного газу, період прострочення виконання зобов`язання з оплати природного газу, спожитого у жовтні 2018 року - березні 2019 року, був незначним, а позивач не зазнав суттєвих збитків у зв`язку із несвоєчасним виконанням основного зобов`язання, доказів на спростування вказаного в матеріали справи не подано. Крім пені позивач нарахував відповідачу та заявив до стягнення 3% річних та інфляційні втрати, що є способом захисту майнового права й інтересу позивача, яке полягає у відшкодуванні матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від відповідача, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити позивачу.

Зважаючи на викладене, враховуючи визначені ст. 3 ЦК України засади цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення пені до 23863,22 грн. В решті позовних вимог про стягнення пені суд відмовляє.

Щодо клопотання відповідача про зменшення 3% річних, то суд зазначає наступне.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

Як вбачається з матеріалів даної справи, позивач заявив до стягнення 3% річних, які визначені ч.2 ст. 625 ЦК України, та є компенсацією (платою) позивачу від відповідача за користування утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити позивачу.

При цьому договором №1443/18-ТЕ-34 від 05.10.2018 не було визначено іншого розміру річних, який би був явно непропорційним наслідкам самого правопорушення, як це мало місце у справі № 902/417/18, посилання на яку здійснює відповідач.

Суд приймає до уваги, що заявлений до стягнення розмір 3% річних є співмірним з розміром основного боргу, який існував на момент відкриття провадження у даній справі (близько 8,5% від суми заборгованості).

Суд при розгляді даної справи врахував ступінь виконання грошових зобов`язань відповідачем, його фінансове становище, в зв`язку із чим зменшив розмір заявленої до стягнення пені.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для зменшення 3% річних.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначені обставини справи у їх сукупності, положення законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на користь позивача 23863,22 грн пені, 15 086,18 грн 3% річних, 18 282,18 грн інфляційних втрат. У стягненні 23863,21 грн пені суд відмовляє.

Згідно з ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в мінімально встановленому Законом України "Про судовий збір" розмірі (2270,00 грн) покладаються на відповідача, в зв`язку із задоволенням позовних вимог. При розподілі судових витрат враховано, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231-233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м. Хмельницькому "Добробут" м.Хмельницький про стягнення 7040,00грн основної заборгованості.

Позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м. Хмельницькому "Добробут" м. Хмельницький про стягнення 47 726,43 грн пені, 15 086,18 грн 3% річних та 18 282,18 грн інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №1А по вул. Залізняка у м. Хмельницькому "Добробут" (м. Хмельницький, вул. Залізняка, б. 1А, кв. 75, код 36896975) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м.Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6, код 20077720) 23863,22 грн (двадцять три тисячі вісімсот шістдесят три гривні 22 коп.) пені, 15 086,18 грн (п`ятнадцять тисяч вісімдесят шість гривень 18 коп.) 3% річних, 18 282,18 грн (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят дві гривні 18 коп.) інфляційних втрат, 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У стягненні 23863,21 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 13.05.2021

Суддя Л.О. Субботіна

Віддруковано у 3 примірниках:

1- до справи,

2- позивачу (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6),

3- відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Залізняка, б.1А, кв. 75).

Надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення.