ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 року м.Дніпро Справа № 908/6167/15

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.08.2019 (суддя Черкаський В.І., повний текст ухвали складно 21.08.2019) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа», м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД», м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

розглянутої в межах справи № 908/6167/15

за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», м. Київ

до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа», м. Запоріжжя

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви і ухвали суду першої інстанції.

Товариство з обережною відповідальністю «Константа» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову просило суд визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД», оформлених протоколом № 4 від 10.10.2015, про продаж частки в статутному капіталі товариства на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та прийняття їх до складу учасників товариства. Також позивач просить суд визнати недійсною четверту редакцію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» і скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів товариства.

Позов мотивований тим, що Господарським судом Запорізької області у справі № 908/6167/15 договори № 1 та № 2 від 10.10.2015, за якими Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа» відчужило належну їй частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» громадянам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , визнані недійсними, що на думку позивача має наслідком визнання недійсним рішення загальних зборів про виключення його зі складу учасників і прийняття нових учасників, які набули право власності на частку у статутному капіталі товариства на підставі визнаних судом недійсними правочинів.

Позивач зазначає, що четверта редакція статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» і державна реєстрація змін до установчих документів товариства порушують його корпоративні права, що і є підставою звернення з позовом у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.08.2019 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа» у справі № 908/6167/15 задоволено частково.

Визнано недійсною четверту редакцію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД», затверджену рішенням загальних зборів учасників товариства, оформленим протоколом № 4 від 10.10.2015.

Скасовано державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД», здійснену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань під № 2031567 від 21.10.2015 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що наслідком визнання недійсними договорів купівлі-продажу корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» є визнання недійсною редакції статуту товариства, відповідно до якої новими учасниками товариства є особи, що набули право власності на часту в статутному капіталі товариства на підставі недійсного правочину.

Вимогу про скасування реєстраційної дії четвертої редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» місцевий господарський суд задовольнив як похідну внаслідок визнання вказаної редакції статуту недійсною.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про визнання недійсним оформленого протоколом № 4 від 10.10.2015 рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД», місцевий господарський послався на відсутність належних доказів в обґрунтування невідповідності рішення загальних зборів нормам законодавства, порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів, чи позбавлення учасника товариства можливості взяти участь у цих зборах.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.08.2020 у справі № 908/6167/15 в частині задоволення позову скасувати і ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог скаржник зазначає, що рішення загальних зборів та статут товариства є локальним ненормативним актом, а не правочином, тому до нього не можуть застосовуватися положення статей 203, 215 Цивільного кодексу України, які визначають підстави недійсності правочину.

Скаржник вважає, що судом безпідставно залишено поза увагою той факт, що наслідки недійсного правочину стосуються лише сторін правочину, в той час як Товариство з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» не є стороною визнаних судом недійсними договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Константа», громадянами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

На думку скаржника право участі у товаристві є особистим немайновим правом, тому автоматичного набуття статусу учасника товариства у зв`язку з набуттям третьою особою права власності на частку в статутному капіталі товариства не відбувається.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю - арбітражний керуючий Комарова А.В. заперечила її доводи, просила залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Позивач вважає безпідставними доводи скаржника щодо визначення права участі у товаристві з обмеженою відповідальністю як особистого немайнового права, що виключає автоматичне набуття статусу учасника товариства внаслідок отримання третьою особою права власності на частку в статутному капіталі, оскільки реалізація цього немайнового права залежить саме від факту набуття права власності на частку в статутному капіталі товариства.

На підставі положень статей 215, 216 Цивільного кодексу України позивач доходить висновку, що внаслідок визнання недійсними правочинів, на підставі яких громадяни ОСОБА_1 і ОСОБА_2 набули право власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД», останні втратили статус учасників цього товариства, тому обґрунтованими є вимоги про визнання відповідної редакції статуту та скасування реєстраційних дій до установчих документів.

Скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач вважає належним способом захисту, оскільки скасування таких записів відновить його порушені корпоративні права, які існували до укладення в подальшому визнаних недійсними договорів № 1, 2 від 10.10.2015 купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД».

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.08.2019 у справі № 908/6167/15.

В судовому засіданні 12.05.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД», оформленим протоколом № 2 від 25.03.2013 (т. 58, а.с. 21), до складу учасників товариства з долею у статутному капіталі в розмірі 99,94% прийнято Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа».

Згідно з актом приймання-передачі нерухомого майна від 25.09.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа» передало до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» три об`єкти нерухомого майна на загальну суму 1705893,60 грн.

Відповідно до затвердженого протоколом загальних зборів № 2 від 25.09.2013 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» (державну реєстрацію проведено 26.09.2013 за № 4031567), учасниками товариства є ОСОБА_3 з долею у статутному капіталі 0,06% і Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа» з долею у статутному капіталі 99,94% (т. 58, а.с. 24-31).

На загальних зборах 09.10.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю «Константа» прийнято рішення про продаж своєї частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (т. 58, а.с. 156).

На виконання рішення загальних зборів Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа» 10.10.2015 уклало з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 договори № 1, 2 купівлі-продажу корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» відповідно (т. 58, а.с. 150-155).

Рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД», оформленим протоколом № 4 від 10.10.2015, надано згоду на вихід зі складу часників товариства Товариству з обмеженою відповідальністю «Константа» шляхом укладення договорів купівлі-продажу корпоративних прав. Виключено Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа» зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» та прийнято до складу його учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т. 58, а.с. 148).

На підставі вказаних договорів Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа» відчужило ОСОБА_2 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» у розмірі 563274,89 грн, а ОСОБА_1 у розмірі 1142618,71 грн.

Відповідно до затвердженого протоколом загальних зборів № 4 від 10.10.2015 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» (державну реєстрацію проведено 04.08.2015 за № 1031567), учасниками товариства є ОСОБА_2 з долею у статутному капіталі 33% і ОСОБА_1 з долею у статутному капіталі 67% (т. 58, а.с. 134-147).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.01.2016 порушено провадження у справі № 908/6167/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа».

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.07.2017, залишеною в цій частині без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду у справі № 908/6167/15, визнані недійсними укладені 10.10.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Константа», ОСОБА_2 і ОСОБА_1 договори купівлі-продажу корпоративних прав участі в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» № 1, 2.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.05.2019 учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» є ОСОБА_4 , з внеском до статутного фонду у розмірі 1143618,71 грн і ОСОБА_2 , з внеском до статутного фонду у розмірі 563274,83 грн (т. 58, а.с. 32-34).

Спір у даній справі стосується права Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа» на участь у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД».

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень частини першої статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. Участь у товаристві майном і узгодження між учасниками спільного управління ним наділяє учасника корпоративними правами, а тому відносини щодо цих прав мають характер корпоративних правовідносин (частина третя статті 167 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як способи захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

За частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Аналогічні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Водночас вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту у корпоративних правовідносинах, суди мають врахувати також і баланс інтересів усіх учасників і самого товариства, уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, які вирішуються виключно рішенням загальних зборів учасників товариства та надавати оцінку добросовісності відповідачів, які в разі задоволення позовних вимог будуть позбавлені своїх часток або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вказану позицію виклала Велика Палата Верховного Суду в постановах від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 та від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц.

Перехід частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи врегульований статтею 147 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 53 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції чинній на момент укладення договорів купівлі-продажу корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» № 1, 2 від 10.10.2015).

Згідно з положеннями зазначених норм права учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД», оформленим протоколом № 4 від 10.10.2015, надано згоду Товариству з обмеженою відповідальністю «Константа» на продаж своєї частки у статутному капіталі відповідача на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.10.2019 за результатами розгляду справи № 909/1294/15 зазначила, що підставою для переходу права власності на частку в статутному капіталі товариства до третьої особи та, відповідно, припинення права власності учасника на таку частку з набуттям його третьою особою, є спрямований на відчуження частки правочин, вчинений учасником товариства та іншою особою. Набуття іншою особою статусу учасника товариства шляхом прийняття відповідного рішення загальними зборами учасників товариства не відповідає положенням чинного законодавства.

У разі відступлення частки особа набуває права на частку внаслідок укладення правочину з учасником товариства, а не внаслідок його прийняття до складу учасників товариства загальними зборами чи державної реєстрації відповідних змін. Включення такого учасника до складу учасників товариства на підставі рішення загальних зборів учасників товариства та державна реєстрація відповідних змін до статуту є діями на виконання договору щодо відчуження частки учасником товариства.

Відповідні правочини є підставою для будь-яких подальших дій учасника, який відчужує частку, нового власника частки, товариства, включно з державною реєстрацією відповідних змін. Без укладення договору між власником частки ці дії є вчиненими без належної правової підстави.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа» відступило свою частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на підставі договорів № 1, 2 купівлі-продажу корпоративних прав від 10.10.2015.

Оформлене протоколом № 4 від 10.10.2015 рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД», на підставі якого внесені зміни до статуту стосовно складу учасників товариства з подальшою державною реєстрацією таких змін, зокрема стосується засвідчення факту відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю «Константа» своєї частки в статутному капіталі відповідача громадянам ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу корпоративних прав № 1, 2 від 10.10.2015.

Водночас зазначені договори купівлі-продажу визнані господарським судом недійсними в межах справи № 908/6167/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа».

Таким чином, звертаючись до господарського суду з позовом у даній справі, предметом спору якої є визнання недійсними рішення загальних зборів, затвердженої на підставі цього рішення редакції статуту товариства та скасування державної реєстрації змін щодо учасників відповідача, позивач фактично прагне відновлення становища, яке існувало до укладення визнаних в подальшому недійсними договорів відчуження корпоративних прав недійсними, тобто до 10.10.2015.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що рішення господарського суду у даній справі безпосередньо стосується прав та обов`язків громадян ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , які не є стороною у справі. За таких умов суд мав залучити їх до участі у справі, однак не вчинив зазначену процесуальну дію, що призвело до порушення норм процесуального права і є безумовною підставою для скасування оскарженого рішення (пункт 4 частини третьої статті 277 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 923/876/16 зазначила, що вимоги про визнання рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю недійсним, визнання недійсним статуту чи недійсними змін до нього, визнання права власності на частку у статутному капіталі товариства не відповідають належним та ефективним способам захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», норми якого є спеціальними для зазначеного товариства. Належним способом захисту у цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт «д» пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

Таким чином позовні вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД», оформлених протоколом № 4 від 10.10.2015, визнання недійсною четвертої редакції статуту відповідача та скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію змін до установчих документів відповідача, здійснених 21.10.2015 за № 2031567, не відповідають належним способам захисту прав.

Крім того відповідачами у даному спорі повинні бути особи, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток.

При цьому суд зауважує, що вказані особи повинні мати процесуальний статус як відповідачі у справі, не ні треті особи, оскільки відповідач має відмінні від третьої особи права та обов`язки.

Апеляційний господарський суд не розглядає клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» про залучення до участі у справі в якості третіх осіб громадян ОСОБА_1 і ОСОБА_6 , у зв`язку із наданою у судовому засіданні заявою представника про залишення даного клопотання без розгляду.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що наявні передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України підстави для скасування судового рішення повністю і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа».

Керуючись статтями 129, 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.08.2019 у справі № 908/6167/15 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.08.2019 у справі № 908/6167/15 в частині задоволення позову скасувати.

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа» (пр. Леніна 200/29, м. Запоріжжя, 69035, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іда ЛТД» (вул. Чубаря, 3, м. Запоріжжя, 69035, ) витрати на сплату судового збору за пред`явлення апеляційної скарги у сумі 2881,50 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна гривня 50 копійок).

Видачу наказу доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.05.2021

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко