ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2021 р. Справа№ 910/9299/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача: Лушкін П.Ю. ( ордер серія КВ №1080945 від 01.08.20);

від відповідача: Марченко В.А. ( ордер серія ЛА №1081408 від 15.02.21);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ферум"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2021

у справі № 910/9299/20 (суддя Алєєва І.В.)

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Експериментально-механічний завод "Металіст"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ферум"

про стягнення 226 049, 67 грн., розірвання договору та зобов`язання вчинити дії (в редакції заяви від 01.12.2020)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 у справі №910/9299/20 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ферум" на користь Приватного акціонерного товариства "Експериментально-механічний завод "Металіст" заборгованість за оренду приміщень у розмірі 166 416грн00коп, заборгованість з компенсації комунальних послуг та оренди обладнання у розмірі 37 185грн 28коп, пені у розмірі 14 284грн 94коп, 3 % річних у розмірі 3968грн 21коп, інфляційні втрати у розмір 4195грн 24коп, витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 5492грн 74коп. Розірвано договір № 0920ОР оренди нежитлових приміщень від 01 січня 2020 року, укладений між Приватного акціонерного товариства "Експериментально-механічний завод "Металіст" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ферум". В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- відповідачем не спростовано, що ним у відповідності до умов договору оренди нежилих приміщень належним чином виконувались взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів та платежів за комунальні послуги;

- обставини неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди від 01.01.2020 свідчать про виникнення у позивача права на розірвання договору.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач (за зустрічним позовом) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 частково та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- судом першої інстанції при вирішенні даної справи не було належним чином досліджено подані сторонами докази та не встановлено реальної площі орендованого ТОВ «Будівельна компанія «Ферум» приміщення;

- у зв`язку з передплатою за останній місяць оренди (грудень 2020) в розмірі 55 472,00грн, враховуючи направлення орендарю 19.06.2020 листа про дострокове розірвання договору №09200Р оренди нежитлових приміщень від -01.01.2020, наявну переплату за останні місяці оренди (грудень 2020) було зараховано в рахунок оплати за червень 2020; матеріали справи не містять доказів отримання ТОВ «Будівельна компанія «Ферум» у відповідності до положень п.4.1.2 договору оренди рахунків на оплату оренди приміщень за травень 2020 та за червень 2020, внаслідок чого у відповідача за зустрічним позовом відсутній обов`язок зі сплати орендної плати за відповідні періоди, відсутнє зобов`язання зі сплати орендної плати відповідно до умов договору оренди та положень ст.ст. 525, 526 ЦК України;

- ТОВ «Будівельна компанія «Ферум» не отримувало від ПрАТ «Експериментально-менханчний завод «Металіст» лист №23 від 19.06.2020 про дострокове розірвання договору №0920ОР оренди нежитлових приміщень від 01.01.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Будівельна компанія «Ферум», справу призначено на 14.04.2021.

Від позивача (за зустрічним позовом) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу ТОВ «Будівельна компанія «Ферум» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- з метою виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивачем надано рахунки на оплату відповідно до умов укладеного договору, в той час як в порушення взятих на себе зобов`язань відповідно до п.4.1.1, п.4.1.2 та п.6.3 договору, відповідачем частково здійснено оплату згідно рахунків; всього заборгованість з орендної плати за весь період складає 221 888грн 00коп;

- крім того, в порушення взятих на себе зобов`язань відповідно до п.6.3 договору та п.4.2 Додатку №1 до договору, відповідач має заборгованість перед позивачем з компенсації комунальних послуг (електроенергії, води та вивозу сміття) та оренди обладнання;

- відповідно до умов підпункту 12.4.1.2 пп.12.4.1 п.12.4 договору, позивач направив відповідачу лист вих. №23 від 19.06.2020 про дострокове розірвання договору №0920Р оренди нежитлових приміщень від 01.01.2020, який останніми було отримано

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача судовою колегією встановлено.

01.01.2020 між ПрАТ "Експериментально-механічний завод "Металіст", як орендодавцем, і ТОВ "Будівельна компанія "ФЕРУМ", як орендарем, укладено договір № 09200Р оренди нежитлових приміщень, відповідно до п. 1.1.якого, на підставі акта № 1 та № 2 приймання-передачі в оренду від 01.02.2020, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення:

- частину нежитлового приміщення будівлі їдальні (Літер "Г") загальною площею 53,2кв.м.,

- частину нежитлового приміщення цеху Головного корпусу (Літер "В") загальною площею 620кв.м.,

- кран мостовий електричний загального призначення вантажопідйомністю 5 тон (peг. №11714).

Пунктом 4.1.1. договору сторони погодили, що орендар повинен перерахувати орендодавцю протягом 3 (трьох) банківських днів, від дати набуття чинності цього договору, авансовий перший платіж у розмірі орендної плати за перший та останній повний календарні місяці оренди приміщення та майна.

Згідно п. 4.1.2. договору орендна плата за кожний наступний місяць перераховується орендарем орендодавцю авансовим платежем не пізніше 10-го числа кожного календарного місяця, за який здійснюється оплата на підставі отриманого рахунку від орендодавця.

Пунктом 3.3. договору сторони встановили, що в орендну плату не входить плата за комунальні послуги. Вартість комунальних послуг, механізм (спосіб) визначення розміру вартості комунальних послуг та порядок оплати вказується у Додатку № 1 до даного договору.

Відповідно до п.4.2. додатку № 1 до договору Угоди про вартість комунальних послуг, механізму (способу) визначення розміру вартості комунальних послуг та порядку оплати від 01.01.2020, оплата фактично наданих в розрахунковому місяці комунальних послуг, здійснюється орендарем на підставі рахунку орендодавця протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку.

Пунктом 6.3. договору визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендодавцю орендну плату за приміщення та майно, а також інші платежі, передбачені договором.

З метою виконання орендарем взятих на себе зобов`язань, відповідно до умов укладеного договору, орендодавцем надано орендарю рахунки на оплату, а саме:

- 22 та 28 січня 2020 рахунки № 1/22-001 від 22.01.2020, № 1/28-001 від 28.01.2020 на оплату авансу за перший та останній повний календарні місяця оренди (за лютий та грудень 2020);

- 31 січня 2020 рахунки № 1/31-019, №1/31-020 на оплату оренди мостового крану та вертикального свердлильного верстата;

- 25 та 28 лютого 2020 рахунки № 2/25-014, №2/28-004 на оплату компенсацій комунальних послуг;

- 02 березня 2020 надано рахунок № 3/02-021, № 3/02-022, № 3/02-023 на оплату за оренду приміщень за березень 2020, також, відповідно до п. 1.3.3 Договору, 02 березня 2020 Відповідачу було надано рахунки від 24 березня 2020 надано рахунки № 3/24-015 від 24.03.2020 на оплату компенсації комунальних послуг;

- 01 квітня 2020 надано рахунок № 4/01-021 на оплату за оренду приміщень за квітень 2020, а також надано рахунки № 4/01-022 та №4/01- 023 від 01.04.2020;

- 30 квітня 2020 надано рахунок № 4/30-019 від 30.04.2020 на оплату компенсацій комунальних послуг;

- 04 травня 2020 надано рахунок № 5/04-007 від 04.05.2020 на оплату за оренду приміщень за травень 2020;

- 31 травня 2020 надано рахунок № 5/31-014 від 31.05.2020 на оплату за оренду приміщень за червень 2020.

Орендарем в рахунок виконання своїх обов`язків за договором було частково здійснено оплату вказаних рахунків, а саме:

- 28 січня 2020 перерахована оплата згідно платіжного доручення № 1949 від 28.01.2020 за перший місяць оренди (лютий 2020) згідно рахунку № 1/22-001 від 22.01.2020;

- 29 січня 2020 перерахована оплата згідно платіжного доручення № 1956 від 28.01.2020 за останній місяць оренди (грудень 2020) згідно рахунку № 1/28-001 від 28.01.2020;

- 06 лютого 2020 перерахована оплата згідно платіжного доручення № 1976 від 06.02.2020 за надання в оренду мостового крану згідно рахунку № 1/31-019 від 31.01.2020;

- 06 лютого 2020 перерахована оплата згідно платіжного доручення № 1977 від 06.02.2020 за надання в оренду вертикального свердлильного верстата згідно рахунку № 1/31-020 від 31.01.2020.

ПрАТ "Експериментально-механічний завод "Металіст", у зв`язку з наявною переплатою за останній місяць оренди (грудень 2020) в розмірі 55 472,00грн, враховуючи направлення орендарю 19.06.2020 відповідно до умов підпункту 12.4.1.2. пп. 12.4.1 п. 12.4 Договору, листа вих. № 23 від 19.06.2020 про дострокове розірвання договору № 09200Р оренди нежитлових приміщень від 01.01.2020, наявну переплату за останній місяць оренди (грудень 2020) зарахувало в рахунок оплати за червень 2020.

З урахуванням викладеного позивач, звертаючись з позовом зазначає, що в порушення взятих на себе зобов`язань відповідно до п. 4.1.1, п. 4.1.2 та п.6.3 договору, на дату подання позовної заяви, відповідач має заборгованість з орендної плати перед позивачем в загальному розмірі 166416грн (55 472грн в т.ч. ПДВ за березень 2020, яка мала бути сплачена до 10.03.2020 + 55 472грн в т.ч. ПДВ за квітень 2020, яка мала бути сплачена до 10.04.2020 + 55 472грн в т.ч. ПДВ за травень 2020 яка мала бути сплачена до 10.05.2020).

Компенсація за використання електроенергії та води (водопостачання та водовідведення) за березень 2020, згідно акта здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3/25-020 від 25.03.2020 складає 10 720,56грн, в т.ч. ПДВ. Так, вартість компенсації витрат за використання електроенергії у березні 2020 (п. 1 Акта) склала 7468, 51грн без ПДВ за 4,166тис.квт/час.

Відповідно до п. 4.4. додатку № 1 до договору у разі змін вартості енергетичних ресурсів, води, а також вартості прийняття стоків, пов`язаних зі зміною тарифів енергопостачальних компаній (АК "Київенерго" та АК "Київводоканал"), розмір витрат по утриманню за цією угодою також підлягають зміні.

В кінці березня 2020 АК "Київенерго" змінило тарифи на електроенергію та виставило новий рахунок на доплату за використання електроенергії за березень 2020, у зв`язку з чим, відповідно д п. 4.4. Додатку № 1 до договору, ПрАТ "Експериментально-механічни завод "Металіст" здійснило перерахунок ТОВ "Будівельна компанія "ФЕРУМ" компенсації витрат за використання електроенергії у березні 2020 та включило доплату за використання електроенергії за березень 2020 у акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 4/30-060 від 30.04.2020. Так, доплата вартості компенсації витрат за використання електроенергії у березні 2020 (п. 1 Акту) за ті самі 4,166тис.квт/час склала 688,72грн без ПДВ.

Позивач, звертаючись до суду зазначає про те, що у акті здачі-приймання робіт (надання послуг) № 4/30-060 від 30.04.2020 включено компенсацію витрат за використання електроенергії у квітні 2020 (п. 2 Акту), вартість за 1,897тис.квт/час, склала 3411,45грн без ПДВ.

Компенсація витрат за використання електроенергії у квітні 2020, була нарахована за фактично використану електроенергію ТОВ "Будівельна компанія "ФЕРУМ" до моменту опломбування орендованих приміщень та відключення електроенергії, а саме до 06.04.2020.

Факт опломбування орендованих приміщень підтверджується листом № 15 від 07.04.2020 року, направленим директору ТОВ "БК" ФЕРУМ" та безпосередньо отриманим останнім під особистий підпис.

Позивач вказує, що на дату подання до суду заяви про зменшення розміру позовних вимог, в порушення взятих на себе зобов`язань відповідача відповідно до п. 6.3. Договору та п. 4.2 Додатку № 1 до Договору, відповідач має заборгованість перед позивачем з компенсації комунальних послуг (електроенергії, води та вивозу сміття) та оренди обладнання, а саме:

- 12 555,32грн, в т.ч.ПДВ - компенсація за використання електроенергії та води (водопостачання та водовідведення) за лютий 2020, яка мала бути сплачено по 28.02.2020;

- 10 720,56грн, в т.ч.ПДВ - компенсація за використання електроенергії та води (водопостачання та водовідведення) за березень 2020, яка мала бути сплачено по 27.03.2020;

- 4920,20грн, в т.ч. ПДВ - компенсація за використання електроенергії за березень, квітень 2020, яка мала бути сплачено по 06.05.2020;

- 1069,20грн, в т.ч. ПДВ - компенсація витрат за вивіз сміття за лютий 2020, яка мала бути сплачена по 28 лютого 2020;

- 3960,00грн, в т.ч. ПДВ - заборгованість з орендної плати обладнання за березень 2020, яка мала бути сплачено до 10.03.2020;

- 3960,00грн - заборгованість з орендної плати обладнання за квітень 2020, яка мала бути сплачена до 10.04.2020.

Всього, заборгованість з компенсації комунальних послуг (електроенергії, води та вивіз сміття) та оренди обладнання складає 37185, 28 грн в т.ч. ПДВ 20 % - 6197, 51 грн.

Позивач зазначає, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем по оренді приміщень, мостового крану, вертикального свердлильного верстата та компенсації з комунальних послуг (електроенергії, води та вивозу сміття), на користь останніх складає 203 601, 28грн (166 416, 00грн заборгованість з оренди приміщень за договором + 37185,28грн заборгованість з компенсації комунальних послуг (електроенергії, води та вивозу сміття) та оренди обладнання за договором).

Відповідно до ч.1,2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди нерухомого майна.

Частина 1 ст.759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачем не спростовано, що ним у відповідності до умов договору оренди нежилих приміщень належним чином виконувались взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів та платежів за комунальні послуги.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно розрахунку, який надано позивачем до матеріалів справи та перевірено судом, загальна заборгованість по оренді приміщень, мостового крану, вертикального свердлильного верстата та компенсації з комунальних послуг (електроенергії, води, вивозу сміття) становить 203 601, 28грн.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази сплати вказаної суми, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовна вимога про стягнення основної суми заборгованості за договором оренди у розмірі 203 601, 28грн підлягає задоволенню.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частинами 1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 вищезазначеного Закону України, розмір пені, передбачений статтею 1, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами п.11.2 договору визначено, що за несвоєчасне перерахування орендної плати (крім сплати авансового платежу за останній місяць) орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочки, від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день прострочення.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 14 284, 94грн пені.

Враховуючи викладене та здійснивши перевірку наданого позивачем математичного розрахунку пені, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, у заявленому розмірі.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення 3968, 21грн 3 % річних та 4195, 24грн інфляційних втрат.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується порушення відповідачем зобов`язань за договором оренди нежитлових приміщень, а отже відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за договором.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 ЦК України.

Так, за приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Перевіривши розрахунок позивача по інфляційним втратам та періоди по яким заявлено інфляційне нарахуванням з урахуванням зазначеної практики Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат в сумі 4195, 24грн обґрунтовано задоволено місцевим господарським судом.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок заявленої до стягнення суми 3 % колегія суддів вважає його обґрунтованим та арифметично вірним, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню в розмірі 3968, 21 грн.

Вимоги про розірвання договору № 09200Р оренди нежитлових приміщень від 01.01.2020, укладеного між ПрАТ "Експериментально-механічний завод "Металіст" і ТОВ "Будівельна компанія "ФЕРУМ" місцевим господарським судом були задоволені з наступних підстав.

Статтею 188 ГК України передбачено порядок зміни та розірвання господарських договорів, відповідно до якого зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, за змістом наведеної норми, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Відповідно підпункту 12.4.1.2. пп. 12.4.1 п. 12.4 договору сторони погодили, що договір, може бути достроково припинений на вимогу орендодавця без будь-яких відшкодувань орендарю, за умови письмового попередження, у разі затримок з боку орендаря в перерахуванні орендної плати передбаченої договором, більше ніж на 10 календарних днів. За таких обставин цей договір є розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору.

19.06.2020, відповідно до умов підпункту 12.4.1.2. пп. 12.4.1 п. 12.4 договору, позивач направив відповідачу лист вих. № 23 від 19.06.2020 про дострокове розірвання договору №0920ОР оренди нежитлових приміщень від 01.01.2020, який був отриманий відповідачем 23.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розірванням договору є припинення договірного зобов`язання, тобто, зникнення правового зв`язку між сторонами договірного зобов`язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення їхніх прав та обов`язків.

Оскільки, обставини неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди від 01.01.2020, свідчать про виникнення у позивача права на розірвання договору, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено про те, що позовні вимоги про розірвання договору № 0920ОР оренди нежитлових приміщень від 01.01.2020, укладеного між ПрАТ "Експериментально-механічний завод "Металіст" і ТОВ "Будівельна компанія "Ферум", підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ферум" сплатити орендну плату до моменту фактичного повернення об`єкта з оренди (за весь час фактичного користування об`єктом оренди, з урахуванням раніше сплачених платежів за договором), що підтверджується підписанням сторонами акту приймання-передачі (повернення) об`єкта з оренди.

Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вимога ТОВ "Будівельна компанія "Ферум" про зобов`язання сплатити орендну плату до моменту фактичного повернення об`єкта з оренди (за весь час фактичного користування об`єктом оренди, з урахуванням раніше сплачених платежів за договором), що підтверджується підписанням сторонами акту приймання-передачі (повернення) об`єкта з оренди, є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому в задоволені зазначеної вимоги судом обґрунтовано відмовлено.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що справу №9410/9299/20 розглянуто Господарським судом м.Києва за відсутності товариства, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання не приймаються до уваги судовою колегією, оскільки як вбачається з матеріалів справи процесуальні документи направлялись судом першої інстанції ТОВ «Будівельна компанія «Ферум» на дві адреси 04029, м.Київ, вул. Лебединська, буд,4 та 04171, м.Київ, вул.Хорива буд.39-41 офіс 80, тобто на юридичну та іншу повідомлену суду адреси.

Так, зокрема, ухвалу місцевого господарського суду від 18.01.2021 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 01.02.2021 направлено на дві адреси, а саме, за адресою, повідомленою суду - 04171, м.Київ, вул..Хорива, 39-41, офіс 80 (ухвалу вручено 26.01.2021), відправлення за адресою ТОВ «Будівельна компанія «Ферум» поштовою установою не вручено, про що складено довідку з зазначенням причини такого не вручення «за закінченням строку зберігання».

З цього приводу колегія суддів зазначає про те, що сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною неявки в судові засідання, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ферум" згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є - Україна, 04209, місто Київ, вул. Лебединська, будинок 4, місцевим господарським судом обґрунтовано зазначено про те, що місцевим господарським судом, з дотриманням норм господарського процесуального кодексу, належним чином повідомлено ТОВ «Будівельна компанія «Ферум» про місце та дату проведення судового засідання, однак відповідач не скористався належним йому правом на участь в судовому засіданні.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн.

Частина 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає докази виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження зазначеного позивачем було надано зокрема Договір про надання правової допомоги від 01.07.2020 № 3/02 та платіжне доручення від 17.09.2020 № 518 про оплату послуг за договором на суму 25 000 грн.

Отже, судом, з урахуванням наведених норм законодавства стягнуто з ТОВ «Будівельна компанія «Ферум» 25 000грн витрат на правничу допомогу адвоката.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ферум" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 у справі №910/9299/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/9299/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення, відповідно до вимог ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 17.05.2021

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

В.В.Андрієнко