РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.05.2021Справа № 910/3897/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін господарську справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" (01011, м.Київ, вул.Рибальська, 22, )

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" (014210, м.Київ, вул.Героїв Сталінграду, 4, корпус 6А, )

про відшкодування 21 144,80 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" про стягнення 21144,80 грн. відшкодування у зв`язку з ДТП, яка сталась 18.01.2021 з вини страхувальника відповідача за полісом № ЕР/201637470.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 19.03.2021 відкрив провадження у справі №910/3897/21, вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, визначив сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив; витребував у Моторного (транспортного) страхового бюро України (02002, м. Київ, а/с 272) письмову інформацію щодо умов Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТзДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ"№ ЕР/201637470 станом на 18.01.2021.

Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, ухвала суду від 19.03.2021 позивач отримав - 25.03.2021, відповідач - 26.03.2021.

02.04.2021 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація щодо полісу № ЕР/201637470.

13.04.2021 відповідач засобами поштового зв`язку (відправлено 08.04.2021) подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зауважив, що позивач звернувся до нього із заявою про виплату страхового відшкодування по ДТП 18.01.2021, здійсненій з вини страхувальника відповідача за вих.№12712 від 04.03.2021, яка отримана 10.03.2021 і в розумінні Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 90 днів для прийняття рішення про виплату відшкодування спливають 09.06.2021, тобто станом на час звернення до суду із даним позовом та відкриття провадження у справі граничний строк не настав і права позивача на отримання виплати не порушені, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

16.04.2021 позивач подав до суду відповідь на відзив, зі змісту якого на доводи відповідача пояснив, що звернення із заявою про виплату відшкодування у спірних правовідносинах є правом, а не обов`язком позивача, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності клопотань учасників справи про продовження процесуальних строків, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.09.2020 між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» (позивач) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування № 046.0000043.522.9246, за умовами якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

18.01.2021 року у місті Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Chevrolet», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, та за взаємною згодою водії транспортних засобів склали повідомлення про ДТП (Європротокол) від 18.01.2021 та схему ДТП, відповідно до якого водій ОСОБА_2 визнав себе винним.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 0078.206.2 від 01.02.2021 визначено вартість ремонтних робіт та деталей, необхідних для відновлення пошкодженого в ДТП автомобіля страхувальника позивача у розмірі 25615,33 грн.

Згідно рахунку ФОП Девятих П.В. № 331 від 20.01.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 25264,80 грн.

05.02.2021 позивач на підставі страхового акту №0078.206.21.01 від 02.02.2021, розрахунку до нього, за заявою страхувальника, здійснив виплату на рахунок СТО у розмірі 21 144,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4940 від 05.02.2021.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що у зв`язку із виплатою відшкодування, він набув право вимоги до відповідача, як страхувальника винної в ДТП особи за полісом ЕР/201637470, яку відповідач у добровільному порядку на подану заяву на виплату № 12712 від 04.03.2021 не задовольнив. У зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача суму 21 144,00 грн відшкодування у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Такими законами, зокрема, є норми статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що до страховика за договором майнового страхування (позивача у справі) після виплати страхового відшкодування потерпілій особі у межах фактичних витрат, які не можуть перевищувати розміру реальних збитків, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону). Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Отже, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тож, виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором добровільного страхування, позивач отримав від останнього права кредитора до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ", яке застрахувало цивільно-правову відповідальність власника автомобіля «Chevrolet», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок експлуатації цього транспортного засобу, згідно з полісом № № ЕР/201637470 та в межах його ліміту відповідальності.

Водночас, відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, настання строку здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування за договором (полісом) № ЕР/201637470 обумовлене закінченням дев`яносто-денного строку з дня отримання ним заяви про страхове відшкодування та документів, визначених статтею 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Отже, виключно за наслідками вчинення наведених дій, які зумовлюють початок перебігу встановленого законодавцем в положеннях ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строку на прийняття страховиком рішення щодо відповідного страхового випадку, та у випадку не здійснення страхової виплати (неповної її виплати) за спливом такого строку чи повідомлення про прийняття рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування взагалі, можна вести мову про існування порушених прав потерпілого або іншої особи, яка має право на отримання страхового відшкодування за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, що підлягає судовому захисту.

До матеріалів позову позивачем долучено заяву №12712 від 04.03.2021, адресовану відповідачу на виплату страхового відшкодування по ДТП 18.01.2021 з вини страхувальника відповідача за полісом ЕР/201637470 - без доказів її надсилання на адресу відповідача.

За доводами відповідача, які позивачем не оспорюють ся, вказану заяву отримано ним 10.03.2021 поштовим відправленням № 104, на підтвердження чого до відзиву додано копію накладної Укрпошти № 104 та відомостей з пошукового ресурсу Укрпошти.

Тобто, враховуючи отримання вимоги про виплату 10.03.2021 в розумінні Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 90-денний термін для розгляду вказаної заяви спливе лише 09.06.2021, у той час, як позовна заява про стягнення страхового відшкодування подана до суду засобами поштового зв`язку - 10.03.2021.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно зі статтею 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, оскільки ані на момент звернення позивача до суду, ані на момент розгляду цієї справи по суті спору, встановлений законодавством 90-денний термін для розгляду вказаної заяви не сплив, заявлені вимоги про стягнення відшкодування у судовому порядку з відповідача з підстав неналежного виконання ним своїх зобов`язань перед позивачем є передчасними.

Матеріали справи не містять доказів настання обставин, з якими чинне законодавство України, що регулює спірні правовідносини, надає можливість для висновку про існування порушених прав позивача, що не позбавляє його можливості у випадку не здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування у визначені строки або повідомлення про прийняття рішення щодо відмови у його виплаті повторно звернутися з позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладають на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 233, 236-240, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак