ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

17 травня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/884/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

розглянувши апеляційну скаргу Громадської організації «Товариство «Восток»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.04.2021 № 916/884/21, постановлену суддею Петровим В.С., м. Одеса про повернення без розгляду

позовної заяви Громадської організації «Товариство «Восток»

до Южненської міської ради

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.04.2021 № 916/884/21 позовну заяву Громадської організації «Товариство «Восток» повернуто останньому без розгляду на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України (заявником у встановлений строк не усунуті виявлені судом недоліки позовної заяви, про які вказано в ухвалі від 08.04.2021 про залишення позовної заяви без руху).

Не погодившись з постановленою ухвалою суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

Розглянувши отримані матеріали, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, відповідно до п. 2 ч. 3 якої до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Разом з тим, скаржником не надано жодних доказів сплати судового збору за апеляційний перегляд ухвали Господарського суду Одеської області від 28.04.2021 № 916/884/21.

При зверненні з апеляційною скаргою Громадською організацією «Товариство «Восток» заявлено клопотання (вх. № 1982/21 від 11.05.2021) про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», яке мотивоване тим, що предметом спору у даній справі є захист особистих майнових та особистих немайнових прав (права на земельну ділянку та провадження статутної діяльності) Громадської організації «Товариство «Восток», а також скрутним майновим станом, а саме: відсутністю статутного капіталу та неприбутковістю, що підтверджується рішенням ДПС № 026 від 28.08.2018, копією звіту за 2019 рік та копією фінансової звітності за 2020 рік. Також скаржник зазначає, що Громадська організація «Товариство «Восток» не має реального доходу, рухомого та нерухомого майна, цінних паперів.

Розглянувши вищевказане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 зазначеного Закону, норма якої є спеціальною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст. 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Умови, визначені у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 912/3514/20).

Колегія суддів зазначає, що звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», скаржник не врахував приписи п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, якими слід керуватися при оскарженні будь-якої ухвали місцевого господарського суду.

Позивач звертається з апеляційною скаргою саме на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.04.2021 № 916/884/21, а не з позовною заявою (з якою він вже звертався до Господарського суду Одеської області та яка оскаржуваною ухвалою суду від 28.04.2021 була повернута судом), а тому ним має бути сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у встановленому чинним законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що правові підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні, тому відповідне клопотання скаржника задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2270 гривень.

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги в даному випадку склаладє 2270 грн.

Крім того, пунктом 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України визначено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 259 ГПК України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

До апеляційної скарги Громадською організацією «Товариство «Восток» додано копію опису вкладення на ім`я «Южненська м/р» за адресою: пр. Гр. Десанту 18 м. Южне, Одеська область, 65481».

Розглянувши вищевказаний опис вкладення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 ГПК України).

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 за № 55.

Пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003) визначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації, який ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ.

Разом з тим, надана скаржником копія опису вкладення не засвідчена відповідно до вимог п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 за № 55 "ДСТУ 4163-2003", оскільки не містить відмітки про її засвідчення, що має складатися зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Частиною 2 ст. 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 ГПК України підлягає залишенню без руху.

Апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення її без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260, ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Громадської організації «Товариство «Восток» про звільнення від сплати судового збору (вх. № 1982/21 від 11.05.2021) відмовити.

Апеляційну скаргу Громадської організації «Товариство «Восток» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.04.2021 № 916/884/21 залишити без руху.

Громадській організації «Товариство «Восток» протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки. Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук