ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.04.2021 Справа № 920/298/21

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Селянського (фермерського) господарства «Шафорост»

до - Річківської об`єднаної територіальної громади,

про визнання права власності на майно.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 25.03.2021 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати за ним право власності на нежитлове приміщення молочного блоку, яке розташоване за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Річки, вул. Шкільна, 70 (надалі - майно).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним у власність набуто спірне нерухоме майно. Майно не зареєстровано за іншими особами. Майно знаходиться на земельній ділянці, яка належить відповідачу. Позивачу було відмовлено в реєстрації права власності на майно з причин відсутності документів, що посвідчує право власності юридичної особи на майно, що продавалося.Тому позивач звернувся до суду з даним позовом, на підставі ст. 392 ЦК України.

Ухвалою суду від 25.03.2021 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ТОВ «АФ Річки» ліквідовано 24.09.2009 на підставі ухвали Господарського суду Сумської області від 17.09.2009 по справі № 8/285-07, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.26-29).

Між позивачем та ТОВ «Агрофірма Річки» в особі ліквідатора Козіна Д.В., який діяв на підставі ухвали Господарського суду Сумської області від 09.06.2008 по справі № 8/285-07, 04.03.2009 укладено договір купівлі-продажу майна банкрута (а.с.12).

Предметом даного договору є молочний блок під розборку, що розташований за адресою: с. Річки, Білопільський район, Сумська область.

Згідно з актом приймання-передачі від 04.03.2009 вказане майно було передано позивачу (а.с.13).

Факт оплати за вказане майно підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 6 від 04.03.2009 та накладною № 3 від 04.03.2009, виданої позивачем з якої вбачається, що ТОВ «АФ Річки» в особі ліквідатора Козіна Д.В. отримано 5000 грн (а.с.14-15).

Рішенням виконкому Річківської сільської ради № 26 від 20.04.2018 об`єкту нерухомості - молочному блоку, присвоєно адресу: с. Річки, вул. Шкільна, 70 (а.с.18-19).

Рішенням державного реєстратора Білопільської міської ради Сумської області № 57058627 від 12.03.2021 позивачу відмовлено в реєстрації права власності на майно з причин відсутності документів, що посвідчує право власності юридичної особи на майно, що продавалося і ліквідаційний баланс, затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи - банкрута та розподільний баланс, затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи - банкрута (а.с.25).

Оскільки позивачу було відмовлено в реєстрації права власності, то позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивачем до матеріалів справи надані, в тому числі, наступні докази: довідка про знаходження спірного майна на балансі позивача (а.с.17); технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований в с. Річки по вул. Шкільна, 70 (а.с.20-24); звіт про експертну оцінку спірного майна (а.с.31-40, 42-46).

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Крім того, ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Отже, суд погоджується з доводами позивача, що виконавши всі обов`язки за вказаним вище договором купівлі-продажу майна банкрута, позивач правомірно вважав, що є законним власником придбаного майна та звернувся до відповідного органу для державної реєстрації такого права.

Суд звертає увагу, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України (стаття, на яку посилається позивач у позові) слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правоустановлюючі документи.

Як вже зазначалось, позивач вважає, що майно було придбано правомірно - на підставі договору купівлі-продажу майна боржника.

Суд погоджується з позивачем, що Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції на момент укладення договору купівлі-продажу майна боржника) не передбачав надання для реєстрації права власності документів, які б підтверджували власність боржника (продавця за договором). Ліквідатор при реалізації майна боржника ТОВ «Агрофірма Річки» діяв на підставі ухвали Господарського суду Сумської області від 09.06.2008 у справі № 8/285-07 та ст.ст. 25, 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Отже, у даному випадку позивач має документи, що підтверджують його право власності на майно, але з вказаних вище документів важко зробити однозначний висновок щодо того, чи було спірне майно об`єктом нерухомості на момент його придбання. При цьому державний реєстратор не є судом і не в праві вирішувати таке питання самостійно, фактично вирішуючи спір між позивачем і власником земельної ділянки, на якій розміщене спірне майно.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд звертає увагу, що вказане правило за аналогією закону має застосовуватись не тільки у випадки, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстровано за іншою особою.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майноправо власності чи інше будь-яке право на майно, що є предметом договору купівлі-продажу від 09.08.2008 між позивачем та ТОВ «Агрофірма Річки» не зареєстровано за жодною особою (а.с.30).

Майно, щодо якого позивач звернувся з даним позовом про визнання права власності, розташоване на землях в межах адміністративної території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області.

Отже, за позовом про визнання права власності на будівлю, споруду, право на яку ні за ким не зареєстроване, належним відповідачем є власник земельної ділянки, на якій така будівля, споруда розташована. В даному випадку такою особою є відповідач - Річківська об`єднана територіальна громада, якій належить право комунальної власності на землю, на якій розташоване спірне майно.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому вказані вище обставини доведені позивачем перед судом належними та допустимими доказами, про які зазначено вище та є такими, що встановлені судом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач підтвердив належними та допустимими доказами, що ним у власність правомірно набуто спірне нерухоме майно. Майно не зареєстровано за іншими особами. Майно знаходиться на земельній ділянці, яка належить відповідачу. Тому позивач правомірно звернувся з даним позовом до Річківської об`єднаної територіальної громади. Позивач правомірно обрав ст. 392 ЦК України як підставу позову, оскільки наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вимоги позивача є правомірними,обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.123, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Селянського (фермерського) господарства «Шафорост» до Річківської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності - задовольнити повністю.

2. Визнати за Селянським (фермерським) господарством «Шафорост» (вул. Шкільна, 55, с. Річки, Білопільський район, Сумська область, 41832, ) право власності на нежитлове приміщення молочного блоку, яке розташоване за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Річки, вул. Шкільна, 70.

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.05.2021

Суддя О.Ю. Резніченко