ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" травня 2021 р. Справа № 922/313/20

вх. № 313/20

Господарський суд Харківської області у складі судді Усатий В.О.

Без участі представників сторін,

розглянувши заяву вх. 10145 від 05.05.2021 ліквідатора боржника арбітражного керуючого Мухітдінова Р.Д. у справі

за заявою : Товариства з обмеженою відповідальністю "Профагро"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Профагро"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.05.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Профагро", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна ТОВ "Профагро" арбітражного керуючого Дейнеку В.М.

15.05.2020 опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Профагро".

Ухвалою суду від 30.07.2020 за результатами попереднього засідання задоволено заяву Головного управління ДПС у Харківській області з кредиторськими вимогами (вх. 13356 від 12.06.2020) та заяву ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" з грошовими вимогами до боржника (вх. 13467 від 15.06.2020).

Визнано вимоги наступних кредиторів, що підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Профагро": Головного управління ДПС у Харківській області в розмірі 6270699,00 грн - третя черга реєстру вимог кредиторів, 9471,90 грн - шоста черга реєстру вимог кредиторів та 4204,00 грн - перша черга реєстру вимог кредиторів; ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" в розмірі 1397002,51 грн - четверта черга реєстру вимог кредиторів, 137999,72 грн - шоста черга реєстру вимог кредиторів та 4204,00 грн - перша черга реєстру вимог кредиторів.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 з кредиторськими вимогами до боржника (вх. 13359), з урахуванням наданих уточнень, відмовлено в повному обсязі. Відхилено вимоги ОСОБА_1 до боржника у розмірі 3246900,44 грн. Визначено, що кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Зобов`язано розпорядника майна надати до суду складений на підставі ухвали попереднього засідання суду реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства. Зобов`язано розпорядника майна у 10-ти денний строк після проведення попереднього засідання відповідно до статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства повідомити кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення. Встановлено дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів - 20.08.2020. Зобов`язано розпорядника майна надати до суду протокольне рішення зборів кредиторів та протокольне рішення комітету кредиторів. Зобов`язано розпорядника майна надати до суду протокольне рішення зборів кредиторів та протокольне рішення комітету кредиторів. Зобов`язано розпорядника майна надати до суду матеріали інвентаризації майна боржника та аналіз фінансово - господарської діяльності, інвестиційного становище боржника та становища боржника на ринках разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію, а також висновок щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства. Підсумкове засідання суду призначено на 17.09.2020.

Не погодившись з означеною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.07.2020, у зв`язку з чим справа була направлена до Східного апеляційного господарського суду.

Крім того, 14.08.2020 ТОВ "Агріі Україна" (ТОВ "Агроскоп Інтернешнл") звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 року в частині задоволення заяви Головного управління ДПС у Харківській області.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 574/2020 від 31.08.2020, у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_2 , відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 922/313/20.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду даної справи визначено суддю Усатого В.О.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 апеляційні скарги ОСОБА_1 та ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 у справі №922/313/20 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 у справі №922/313/20 залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 09.02.2021 ухвала Господарського суду Харківської області за результатами попереднього засідання та постанова Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 залишені без змін.

05.01.2021 до Господарського суду Харківської області надійшла заява ТОВ "Агріі Ураїна" (вх. 36/21), в якій просить суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 02.02.2018 укладений між боржником ТОВ "Профагро" і ТОВ "Профагро 2007" та зареєстрований в реєстрі за № 763;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 02.02.2018, укладений між боржником ТОВ "Профагро" та ТОВ "Профагро 2007" та зареєстрований в реєстрі за № 759;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 02.02.2018, укладений між боржником ТОВ "Профагро" та ТОВ "Профагро 2007" та зареєстрований в реєстрі за № 771;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 02.02.2018, укладений між боржником ТОВ "Профагро" та ТОВ "Профагро 2007" та зареєстрований в реєстрі за № 767;

- стягнути солідарно з ТОВ "Профагро" і ТОВ "Профагро 2007" на користь ТОВ "Агріі Україна" всі судові витрати, понесені ТОВ "Агріі Україна", що пов`язані з розглядом даної заяви ( в тому числі: судовий збір, вартість замовленої оцінки нерухомого майна та судові витрати на професійну правничу допомогу).

ТОВ "Агріі Ураїна" зазначає про те, що він є кредитором у справі про банкрутство ТОВ "Профагро", вимоги якого визнані господарським судом та включені до реєстру вимог кредиторів. Повідомляє суд про те, що відбулась зміна найменування ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" на ТОВ "Агріі Україна", однак при цьому це є одна і та сама юридична особа з одним і тим самим кодом , організаційна правова форма не змінювалась.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на статтю 42 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам.

Так, заявник вказує на те, що боржник, укладаючи оспорювані договори купівлі-продажу, здійснив відчуження майна за ціною, яка значно нижча від його ринкової вартості, чим завдав збитків кредиторам (в тому числі і заявнику). Крім того, заявник вказує на те, що оспорювані правочини укладені із заінтересованою особою.

Наведені обставини, на думку заявника, є підставами, передбаченими частинами 1 та 2 статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, для визнання їх недійсними.

Заявник звертає увагу на те, що вчинення боржником дій, направлених на зменшення обсягу свого майна, на яке може бути звернено стягнення задля задоволення вимог кредиторів, свідчить про його недобросовісність.

Заявник повідомляє суду про те, що на зборах кредиторів ставилось відповідне питання перед розпорядником майна боржника (щодо необхідності звернення із заявою про визнання вказаних правочинів недійсними), однак розпорядник майна з відповідною заявою не звернувся до суду. Натомість, розпорядник майна повідомив кредиторів про те, що підготує та звернеться до суду з такою заявою після сплати кредитором судового збору.

Зважаючи на викладене, кредитор, користуючись наданим статтею 42 Кодексу України з процедур банкрутства правом, самостійно звернувся з відповідною заявою.

Крім того, заявник повідомляє суд про те, що ТОВ "Агроскоп Інтеренешнл" звертався до Господарського суду Харківської області до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Профагро" з позовом, в якому просив визнати недійсними зазначені договори купівлі-продажу. Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.03.2020 у справі № 922/12/20 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Однак, заявник зауважує на тому, що при розгляді позовних вимог у справі № 922/12/20 зазначались інші підстави, ніж ті, що передбачені статтею 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Наполягає на тому, що статтею 42 КУзПБ передбачені спеціальні підстави для визнання недійсними договорів, укладених боржником до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо такі дії боржника та укладені ним договори порушують права кредиторів та зачіпають їх інтереси у вигляді можливості отримати задоволення своїх вимог, оскільки активи боржника зменшились, що призвело до неплатоспроможності боржника та неможливості задовольнити вимоги (зобов`язання) перед кредиторами.

Крім того, заявником до заяви додане клопотання про витребування доказів. В обґрунтування заявленого клопотання заявник вказує на те, що документи, які він просить витребувати, можуть підтвердити обставини, на які посилається заявник в обґрунтування заявлених вимог, а саме: те, що фактичний власник майна за спірними договорами не змінився : у Покупця ТОВ "Профагро 2007" та Продавця ТОВ "Профагро" засновниками і кінцевими бенефіциарними власниками є ОСОБА_1 і ОСОБА_3 . Засновники Продавця ТОВ "Профагро" були змінені за місяць до оспорюваних правочинів на ОСОБА_4 . До 22.08.2018 місцезнаходженням ТОВ "Профагро" і ТОВ "Профагро 2007" була одна і та сама адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, буд 21.

Ухвалою суду від 11.01.2021, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 09.03.2021, прийнято та призначено до розгляду заяву ТОВ "Агріі Україна" (вх. 36/21 від 05.01.2021) та клопотання про витребування доказів на 09.02.2021. Ухвалено заявнику ТОВ "Агріі Україна" не пізніше ніж до 25.01.2021 надати суду докази направлення копії заяви та доданих до неї документів на адресу кредитора у справі ГУ ДПС у Харківській області та розпорядника майна боржника листом з описом вкладення. Залучено до участі у розгляді заяви ТОВ "Агріі Україна" (вх. 36/21 від 05.01.2021) як учасників у справі про банкрутство щодо прав або обов`язків яких існує спір: ТОВ "Профагро 2007" () та АТ "Піреус Банк МКБ" ().

В наступному справу було направлено до суду касаційної інстанції.

Під час знаходження справи в суді вищої інстанції до суду від ТОВ "Агріі Україна", на виконання вимог ухвали від 11.01.2021, надійшла заява (вх. 324 від 21.1.2021) з доказами направлення копії поданої заяви та доданих до неї документів на адреси ГУ ДПС у Харківській області та розпорядника майна боржника.

02.02.2021 до суду від АТ "Піреус Банк МКБ" надійшов відзив (вх. 2660) на заяву ТОВ "Агріі Україна" (вх. 36/21 від 05.01.2021) та клопотання про витребування доказів, в якому не погоджується та просить відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Агріі Україна" (вх. 35/1 від 05.01.2021).

Крім того, ТОВ "Профагро" надано суду відзив (вх. 2725 від 03.02.2021) на заяву ТОВ "Агріі Україна" та просить у суд відмовити у її задоволенні в повному обсязі.

До суду від ТОВ "Агріі Україна" надійшла відповідь (вх. 2236 від 20.04.2021) на відзив АТ "Піреус банк", в якій вважає безпідставними доводи Банку та наполягає на наявності правових підстав для задоволення вимог заяви.

До суду від ТОВ "Агріі Україна" надійшла відповідь (вх. 2239 від 20.04.2021) на відзив ТОВ "Профагро", в якій не погоджується з доводами, викладеними у відзиві, та вважає наявними правові підстави для задоволення вимог заяви.

До суду від ТОВ "Агріі Україна" надійшов додаток (вх. 2244 від 20.04.2021) до відповіді на відзив, а саме, консультативний звіт про визначення (розрахунок) найбільш ймовірної вартості майна.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.04.2021 задоволено клопотання ТОВ "Агріі Україна" про витребування доказів та відкладено розгляд заяви на 18.05.2021.

Постановою Господарського суду Харківської області від 21.04.2021, крім іншого, задоволено клопотання Головного управління ДПС у Харківській області (вх. 28351 від 03.12.2020), подане на виконання рішення зборів кредиторів та зборів комітету кредиторів, про перехід до ліквідаційної процедури.

Процедуру розпорядження майном ТОВ "Профагро" (, м. Харків, пров. Іванівський, буд. 5, корп. Г-2, кімн. 3) та повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Дейнеки В.М. (свідоцтво № 1770 від 30.11.2016) припинено.

Визнано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю "Профагро" (, м. Харків, пров. Іванівський, буд. 5, корп. Г-2, кімн. 3) банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців.

Ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Мухітдінова Рустама Джурайовича свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 30.03.2016 № 1759.

До суду від ліквідатора боржника арбітражного керуючого Мухітдінова Р.Д. надійшла заява вх. 10145 від 05.05.2021. В заяві просить суд: заяву про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів задовольнити. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Профагро 2007" (місцезнаходження : 61145, Харківська область, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21 ) відчужувати у будь-який спосіб, (у тому числі виділ-перехід за розподільчим балансом) наступні нежитлові будівлі:

- гараж № 1 літ "Б", загальною площею 1264,20 кв.м.; шлакоблочний; склад літ "В" загальною площею 208,1 кв.м, шлакоблочний; майстерня літ "Г" загальною площею 486,10 кв.м, шлакоблочна; гараж № 2 літ "Д" загальною площею 344,10 кв.м шлакоблочний, що розташовані за адресою: Харківська область, Зачепильівський район, с. Миколаївка, вул. Харківська, 99-А;

- контора літ "А" загальною площею 44,9 кв.м, цегляна, що розташована за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с. Миколаївка, вул. Харківська, 99-А/1;

- телятник МФТ-1 літ "В" загальною площею 860,50 кв.м; корівник МФТ-1 літ "К" загальною площею 902,50 кв.м, що розташовані за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с. Миколаївка, вул. Харківська, 99В;

- критий тік літ "Б" загальною площею 2414,80 кв.м; вісова літ "В" загальною площею 17,40 кв. м; кладова літ "Г" загальною площею 514,40 кв.м; крупорушка літ "Д" загальною площею 280,40 кв.м; склад сіменний літ "Ж", загальною площею 901,80 кв.м.; склад № 3 літ "Е" загальною площею 889,80кв.м., що розташовані за адресою: Харківська область, Зачепілівський район, с. Миколаївка, вул. Харківська, 99Б.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських3, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській радах, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно), вчиняти будь-які дії ( у тому числі реєстраційні дії та дії в межах виконавчого провадження), спрямовані на зміну власника, передачу майна в заставу, іпотеку (звернення стягнення на предмет іпотеки), оренду тощо, або дії, які можуть призвести до зміни власника, в тому числі дії, які можуть призвести до виділу-переходу за розподільчим балансом, поділу, виділу часток, зміни опису, технічних характеристик, в тому числі - площі нерухомого майна - нежитлових будівель :

- гараж № 1 літ "Б", загальною площею 1264,20 кв.м.; шлакоблочний; склад літ "В" загальною площею 208,1 кв.м, шлакоблочний; майстерня літ "Г" загальною площею 486,10 кв.м, шлакоблочна; гараж № 2 літ "Д" загальною площею 344,10 кв.м шлакоблочний, що розташовані за адресою: Харківська область, Зачепильівський район, с. Миколаївка, вул. Харківська, 99-А;

- контора літ "А" загальною площею 44,9 кв.м, цегляна, що розташована за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с. Миколаївка, вул. Харківська, 99-А/1;

- телятник МФТ-1 літ "В" загальною площею 860,50 кв.м; корівник МФТ-1 літ "К" загальною площею 902,50 кв.м, що розташовані за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с. Миколаївка, вул. Харківська, 99В;

- критий тік літ "Б" загальною площею 2414,80 кв.м; вісова літ "В" загальною площею 17,40 кв. м; кладова літ "Г" загальною площею 514,40 кв.м; крупорушка літ "Д" загальною площею 280,40 кв.м; склад сіменний літ "Ж", загальною площею 901,80 кв.м.; склад № 3 літ "Е" загальною площею 889,80кв.м., що розташовані за адресою: Харківська область, Зачепілівський район, с. Миколаївка, вул. Харківська, 99Б.

Внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про зазначені заборони.

В обґрунтування вимог поданої заяви ліквідатор посилається на статтю 40 Кодексу України з процедур банкрутства та статті 136,137 Господарського процесуального кодексу України.

Ліквідатор зазначає про те, що майно за оспорюваними договорами купівлі-продажу було відчужене керівництвом ТОВ "Профагро" (Боржника) незадовго до відкриття провадження у справі про банкрутство. Вважає, що майно відчужене зацікавленим особам, які діяли спільно з керівництвом Боржника.

В наступному набувач майна ТОВ "Профагро 2007" передав набуте майно в іпотеку АТ "Піреус Банк МКБ".

На думку ліквідатора поведінка органів управління ТОВ "Профагро" (Боржник) та ТОВ "Профагро 2007" (набувач, теперішній власник майна) є недобросовісною та існує вірогідність дострокового погашення кредиторської заборгованості перед іпотекодержателем - АТ "Піреус Банк МКБ" і подальше відчуження спірного майна або навпаки непогашення кредиторської заборгованості перед іпотекодержателем - АТ "Піреус Банк МКБ" в результаті чого останній матиме право вжити заходи по зверненню стягнення на предмет іпотеки (спірне майно), що призведе до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення вимог заяви ТОВ "Агріі Україна".

Про зацікавленість, недобросовісність поведінки керівництва Боржника та ТОВ "Профагро 2007" щодо спірного майна на думку ліквідатора свідчить той факт, що до складу керівництва зазначених товариств входять оді і ті самі особи. Як вважає ліквідатор це свідчить про те, що дійсний (реальний) власник майна не змінився.

Крім того, ліквідатор зазначає про те, що з аналізу даних з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що ТОВ "Профагро 2007" проводить реєстраційні дії щодо виділу юридичної особи.

До суду від ТОВ "Агріі Україна" надійшла заява вх. 2551 від 07.05.2021, в якій він зазначає про те, що йому стало відомо про те, що ліквідатор боржника звернувся із заявою про забезпечення вимог кредиторів. ТОВ "Агріі Україна" повідомляє про те, що підтримує заяву ліквідатора.

Надаючи правову кваліфікацію вимогам заяви ліквідатора, доводам в її обґрунтування, суд зазначає про наступне.

В першому пункті прохальної частини заяви ліквідатор просить суд задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів. В мотивувальній частині заяви, крім іншого, ліквідатор також посилається на статтю 40 Кодексу України з процедур банкрутства.

Як вбачається з аналізу статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства заходи забезпечення вимог кредиторів, передбачені зазначеною статтею стосуються ВИКЛЮЧНО забороні БОРЖНИКУ (керівнику боржника, органу управління боржника) вчиняти дії щодо розпорядження МАЙНОМ БОРЖНИКА або інших дій, які порушують права кредиторів.

Заходами забезпечення відповідно до статті 40 КУзПБ є: заборона боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини; передання на зберігання третім особам цінностей; позбавлення боржника права розпорядження нерухомим майном без згоди розпорядника майна; припинення повноважень керівника або органу управління боржника та покладення його обов`язків на розпорядника майна.

Однак, як вбачається з поданої ліквідатором боржника заяви, вона містить вимоги щодо заборони іншим особам (НЕ БОРЖНИКУ) вчиняти дії з майном, яке на момент розгляду заяви, НЕ належить боржнику. В заяві не зазначено ЖОДНИХ ЗАХОДІВ, які передбачені статтею 40 КУзПБ.

Статтею КУзПБ не передбачено можливості ухвалення заборон (інших обмежень) щодо інших осіб, окрім кола осіб, визначених вказаною статтею.

З огляду на викладене, суд вважає помилковим та безпідставним посилання ліквідатора боржника арбітражного керуючого Мухітдінова Р.Д. в обґрунтування вимог поданої ним заяви на статтю 40 КУзПБ.

Крім того, ліквідатор в обґрунтування вимог заяви посилається на статті 136, 137 Господарського процесуального Кодексу України та зазначає, що за своєю суттю заява ТОВ "Агріі Україна" є позовом.

Надаючи оцінку таким правовим підставам для звернення із заявою, суд зазначає наступне.

Як вбачається із заяви ліквідатора, вона подана на забезпечення заяви ТОВ "Агріі України" вх. 36/21 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, яка подана на підставі статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

За висновком суду ліквідатор помилково ототожнює заяву ТОВ "Агріі Україна" з позовом. Оскільки зазначена заява подана саме на підставі статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, про що наголошував ТОВ "Агріі Україна" в самій заяві. Тоді як позов ТОВ "Агріі Україна" про визнання недійсними зазначених договорів купівлі-продажу, однак з інших підстав, розглянутий Господарським судом Харківської області, за результатами розгляду ухвалено відповідне рішення.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Отже, при розгляді вимог про визнання недійсними правочинів, укладених боржником до відкриття провадження у справі про банкрутство, суд може в порядку статті 136 ГПК України вжити заходи забезпечення ЗАЯВИ, передбачені статтею 137 ГПК України.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто нормами процесуального Закону право звертатись із заявою про забезпечення надано не тільки заявнику (позивачу), а й іншим учасникам провадження у справі.

Як встановлено та зазначено вище 21.04.2021 ухвалено постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до статті 61 КУзПБ, крім іншого, до повноважень ліквідатора належить формування ліквідаційної маси, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб тощо.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про те, що ліквідатор боржника, як учасник провадження у справі, а також з урахуванням вимог статті 61 КУзПБ, має право звернутись до суду із заявою про забезпечення заяви, поданої кредитором в порядку статті 42 Кодексу.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частинами першою, третьою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими заявником вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як убачається із заяви в обґрунтування вимог заяви про забезпечення ліквідатор зазначає про те, що спірне майно було відчужено керівництвом боржника ДО порушення провадження у справі про банкрутство. Ліквідатор вважає, що передача спірного майна ТОВ "Профагро 2007" в іпотеку АТ "Піреус Банк МКБ" ускладнить його повернення у власність боржника у випадку задоволення заяви ТОВ "Агріі Україна". Також ліквідатор вважає, що існує вірогідність того, що майно може бути передано АТ "Піреус Банк МКБ" з метою дострокового погашення заборгованості за кредитом або АТ "Піреус Банк МКБ" може звернути стягнення на предмет іпотеки у разі непогашення заборгованості за кредитом.

Надаючи оцінку таким доводам заявника (ліквідатора), суд зазначає про таке.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачу майна чи зниження його вартості.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної осіб, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із статтею 76 ГПК України належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

За висновком суду наведені вище доводи ліквідатора є лише припущеннями та суб`єктивною думкою заявника. Жодних доказів на підтвердження наведеним твердженням заявником не надано. Заявником не наведено та не доведено вчинення ТОВ "Профагро 2007" або АТ "Піреус Банк МКБ" дій, які свідчать про те, що спірне майно готується до перереєстрації чи для продажу.

Натомість, суд зауважує на тому, що оспорювані договори укладені у 2018 році, заява ТОВ "Агріі Україна" в порядку статті 42 КУзПБ подана до суду у 2021 році за цей час власник майна не змінився.

Як убачається з наданої ліквідатором до заяви про вжиття заходів забезпечення інформації з Державних реєстрів договори іпотеки з АТ "Піреус Банк МКБ" укладені у 2019 році, тобто задовго ДО звернення ТОВ "Агріі Україна" з заявою про визнання недійсними договорів купівлі продажу (подана у 2021 році). Отже, за висновком суду передача спірного майна в іпотеку задовго до звернення із заявою, в якій оспорюється перехід права власності на нерухоме майно, не може свідчити про вчинення ТОВ "Профагро 2007" дій, направлених на уникнення чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення вимог ТОВ "Агріі Україна".

Посилання ліквідатора на те, що до складу керівництва (засновників) ТОВ "Профагро 2007" (теперішнього власника майна) та ТОВ "Профагро" входять одні і ті самі особи є одним із доводів заяви ТОВ "Агріі Україна", якому, крім інших, буде надана оцінка при розгляді заяви по суті та який не може свідчити про намір ухилитися від виконання судового рішення у разі задоволення вимог ТОВ "Агріі Україна".

Суд вважає безпідставним та ПЕРЕДЧАСНИМ твердження ліквідатора про те, що у разі задоволення вимог ТОВ "Агріі Україна" про визнання недійсними договорів купівлі продажу є недійсним і договори іпотеки, укладені з АТ "Піреус Банк МКБ", оскільки таких вимог (про недійсність договорів іпотеки) не заявлялось, отже такі твердження є лише припущенням заявника та його власним тлумаченням норм матеріального права.

Посилання ліквідатора в обґрунтування вимог заяви на те, що з наданих ним до заяви Інформаційних довідок з відповідних Державних реєстрів підтверджується відчуження ТОВ "Профагро 2007 " земельних ділянок, що перебувають в оренді, суд вважає таким, що НЕ відноситься до предмету заявлених ТОВ "Агріі Україна" вимог, оскільки вимоги заяви стосуються оспорення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, а НЕ земельних ділянок.

Надаючи оцінку посиланням ліквідатора в заяві на те, що відповідно до інформації з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається проведення ТОВ "Профагро 2007" реєстраційних дій щодо виділу юридичної особи з 27.04.2021 і наведені обставини, на думку ліквідатора свідчать про ймовірність передання новоутвореній юридичні особі спірного майна, суд зазначає, наступне.

Порядок реєстрації створення юридичної особи шляхом виділу регулюється ст. 109 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК), статтями 15, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон) та іншими нормами цивільного законодавства.

Виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб (п. 1 ст. 109 ЦК).

Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно (п. 3 ст. 109 ЦК).

Суд зауважує на тому, що ліквідатором не надано доказів того, що при утворенні нової юридичної особи шляхом виділу з ТОВ "Профагро 2007" готується передача такій особі спірного майна. Сам по собі факт прийняття рішення ТОВ "Профагро 2007" про створення нової юридичної особи шляхом виділу не може свідчити про те, що їй буде передане спірне майно. Отже, це є лише припущенням ліквідатора, яке не підтверджено жодними доказами. Крім того, відповідно до наведених вище положень законодавства новоутворена юридична особа несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про недоведеність ліквідатором боржника необхідності вжиття заходів забезпечення заяви ТОВ "Агріі Україна", що має наслідком відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення.

Керуючись ст. ст. 2, 42, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 136, 137, 169, 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора боржника арбітражного керуючого Мухітдінова Р.Д. вх. 10145 від 05.05.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок та строки оскарження ухвали передбачені статтями 254-258 ГПК України.

Суддя Усатий В.О.