ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 Справа № 917/1/21

Господарський суд Полтавської області в складі судді Іванко Л.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Побузький завод абразивів", 26555, Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Побузьке, вул.Вокзальна, 4,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс", 36020, м. Полтава, вул.Конституції, 13,

про стягнення 279309,19 грн. (в редакції заяви про збільшення позовних вимог)

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Побузький завод абразивів" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (далі - відповідач) про стягнення 261 726,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином не виконав умови укладеного між сторонами договору купівлі - продажу №39 від 27.07.2020 року, а саме відповідач не в повному розмірі розрахувався за товар, у зв`язку з чим у нього утворився борг у сумі 255 450,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2021р. даний позов був переданий на розгляд судді Іванко Л.А.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.02.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Побузький завод абразивів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

При цьому, вказаною ухвалою суду, зокрема, відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" було визначено строк до 01.04.2020 року для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом та про його право подати заяву з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відзив на позовну заяву, суд 11.02.2021 року направив на адресу відповідача, а саме: 36020, м. Полтава, вул. Конституції, 13, рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвалу про відкриття провадження у справі від 01.02.2021 року по даній справі.

Вищезазначена ухвала суду від 01.02.2021 року отримана відповідачем 15.02.2021 року про що свідчить відповідний підпис у повідомленні про вручення поштового відправлення.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була своєчасно направлена для розміщення до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 01.02.2021р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

01.03.2021 року до господарського суду від позивача надійшла заява (вх.2276) про збільшення позовних вимог, в якій позивач, керуючись ст. 46 ГПК України та посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача 279309,19 грн., з яких : 255450,00 грн. основний борг, 10914,88 грн. пеня, 10215,59 грн. інфляційні та 2728,72 грн. три проценти річних.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вказану норму, заява позивача про збільшення розміру позовних вимог прийнято судом до розгляду. В зв`язку з цим, розглядається позов про стягнення з відповідача 255450,00 грн. основний борг, 10914,88 грн. пеня, 10215,59 грн. інфляційні та 2728,72 грн. три проценти річних.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України.

За ч. 13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

27.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Побузький завод абразивів" (далі - продавець) до Товариством з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (далі - покупець) було укладено договір купівлі - продажу №39 (далі - договір), відповідно до п. 1.1, якого продавець продає, а покупець купує продукцію, іменовану надалі товар, відповідно вимогам договору та додатків (специфікацій, листів, рахунків), що є невід`ємною частиною договору (надалі - специфікації), укладеними в рамках та на умовах цього договору. Кожна наступна специфікація не скасовує і не призупиняє дію попередніх ні повністю, ні в частині, якщо тільки в ньому не зазначено інше.

Відповідно до п. 2.1. договору, кількість, номенклатура, ціни і терміни поставки товару за цим договором узгоджуються сторонами додатково в специфікаціях.

У пункті 5.1. договору сторони погодили, що покупець оплачує вартість партії товару по виставленому рахунку згідно умов зазначених в специфікації, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, на виконання умов договору купівлі - продажу №39 від 27.07.2020 р. позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 835675,00 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними:

видаткова накладна №378 від 03.08.2020 р. на суму 106375,00 грн.,

видаткова накладна №379 від 03.08.2020 р. на суму 216700,00 грн.,

видаткова накладна №435 від 21.08.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №436 від 21.08.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №438 від 25.08.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №440 від 25.08.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №441 від 25.08.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №444 від 25.08.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №445 від 25.08.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №448 від 26.08.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №451 від 26.08.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №452 від 26.08.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №456 від 27.08.2020 р. на суму 28600,00 грн.,

видаткова накладна №522 від 18.09.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №524 від 21.09.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №525 від 21.09.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №527 від 21.09.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №528 від 21.09.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №534 від 22.09.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №538 від 22.09.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №539 від 22.09.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №540 від 23.09.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

видаткова накладна №541 від 23.09.2020 р. на суму 24200,00 грн.,

На підставі вищевказаних видаткових накладних відповідачу виставлено відповідні рахунки на оплату.

Позивач вказує, що відповідач за поставлений товар розрахувався частково у сумі 580225,00 грн., у зв`язку з чим у нього утворився борг в сумі 255450,00 грн.

При прийнятті рішення, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що строк виконання обов`язку відповідача з оплати товару настав, проте, відповідач товар оплатив частково, у зв`язку з чим заборгованість відповідача складає 255450,00 грн.

Відповідач факт поставки товару позивачем, часткової оплати товару та розмір основного боргу не заперечує та не спростовує.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 255450,00 грн. є обґрунтованою та підтвердженою належними доказами, а отже підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.2. договору визначено, у разі порушення терміну поставки або строку оплати, зазначеного в додаткових угодах та специфікаціях до даного договору, винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості не поставленого/ не оплаченого товару за кожен день прострочення.

За неналежне виконання умов договору позивач також просить стягнути з відповідача 10914,88 грн. пені, 10215,59 грн. інфляційних та 2728,72 грн. 3% річних.

Перевіривши розрахунок позивача в частині вимог про стягнення 10914,88 грн. пені, 10215,59 грн. інфляційних та 2728,72 грн. 3% річних, суд дійшов висновку, що він є правильним, заявлений розмір сум відповідає вимогам законодавства та договору, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 130, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (36020, м.Полтава, вул.Конституції, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Побузький завод абразивів" (26555, Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Побузьке, вул.Вокзальна, 4, ) 255450,00 грн. основний борг, 10914,88 грн. пеня, 10215,59 грн. інфляційні, 2728,72 грн. 3% річних та 4189,64 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Іванко Л.А.