ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 травня 2021 року Справа № 925/1229/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Пріхно Л.А.,

за участі представників сторін:

від стягувача Гулін Ю.О. - адвокат,

від боржника представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву товариства з обмеженою відповідальністю М`ЯСОПРОМТОРГ

про розстрочення виконання судового рішення

у справі

за позовом приватного підприємства ЛЕМАР АГРО, м. Стрий, Львівська

область

до товариства з обмеженою відповідальністю М`ЯСОПРОМТОРГ,

м. Черкаси

про стягнення 83 200 грн. 26 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30 листопада 2020 року позов задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю М`ЯСОПРОМТОРГ на користь приватного підприємства ЛЕМАР АГРО 83 200 грн. 26 коп. боргу та 2 102 грн. 00 коп. судового збору.

24 грудня 2020 року матеріали справи №925/1229/20 було направлено до суду апеляційної інстанції у зв`язку з оскарженням товариством з обмеженою відповідальністю М`ЯСОПРОМТОРГ вищевказаного рішення.

21 січня 2021 року від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду від 30 листопада 2020 року терміном на 12 місяців зі сплатою рівними щомісячними платежами.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22 березня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю М`ЯСОПРОМТОРГ на рішення Господарського суду Черкаської області від 30 листопада 2020 року у справі №925/1229/20.

13 квітня 2021 року матеріали справи №925/1229/20 повернулися за належністю до Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14 квітня 2021 року розгляд заяви товариства з обмеженою відповідальністю М`ЯСОПРОМТОРГ про розстрочення виконання судового рішення призначено в судовому засіданні на 11 год. 30 хв. 12 травня 2021 року.

В судове засідання представник боржника не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується реєстром поштових відправлень Господарського суду Черкаської області.

Представник стягувача в судовому засіданні проти розстрочення виконання судового рішення заперечував.

Розглянувши заяву боржника про розстрочення виконання судового рішення та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

В обґрунтування поданої заяви боржник зазначав, що внаслідок різкого зниження обсягів фінансових надходжень від господарської діяльності, запровадження карантинних заходів та наявності кредиторської заборгованості товариство з обмеженою відповідальністю М`ЯСОПРОМТОРГ перебуває у тяжкому фінансовому становищі, що виключає можливість проведення швидкого розрахунку з позивачем.

Невідкладне виконання рішення суду в примусовому порядку неминуче призведе до банкрутства товариства, внаслідок чого ні стягувач, ні інші кредитори боржника не зможуть отримати належні їм кошти.

В зв`язку з чим боржник просив суд розстрочити виконання рішення суду терміном на 12 місяців.

Суд зазначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст. 326 ГПК України).

Норма статті 331 ГПК України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в господарській справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Згідно ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вирішуючи питання про розстрочку, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Отже, питання про розстрочення виконання рішення повинно вирішуватися судом із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін. А тому під час розгляду заяви про розстрочку рішення мають бути досліджені та оцінені доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. Важливо також дотримуватися розумного строку розстрочення.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати також відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Тобто не лише відсутність обігових коштів на банківських рахунках боржника, а і одночасно відсутність майна, на яке можливо було б звернути стягнення та наявність загрози банкрутства може бути підставою для розстрочки або відстрочки виконання судового рішення.

Як вбачається з заяви про розстрочку виконання рішення у даній справі, заявник посилається на важкий фінансовий стан.

Тяжке фінансове становище боржника може бути підтверджене бухгалтерськими документами, зокрема, балансом підприємства, банківськими виписками, висновком аудиторської перевірки тощо.

Проте, відповідних належних доказів, які б свідчили про фінансове становище підприємства на даний час суду надано не було.

Також не було надано суду доказів того, що виконання даного судового рішення загрожує банкрутством боржнику.

Крім того боржником не надано доказів, що підтверджують відсутність в останнього рухомого чи нерухомого майна, а також відсутність коштів на банківських рахунках, що унеможливлює виконання рішення суду.

На даний час кредитор та боржник перебувають у рівних умовах введення своєї господарської діяльності на території України.

Судом також враховано, що з моменту набрання рішення суду законної сили боржником не вчинялося жодних дій спрямованих на його добровільне виконання.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що боржник в даному випадку не довів наявності виняткових випадків для розстрочення виконання рішення суду по даній справі, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст. ст. 234, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю М`ЯСОПРОМТОРГ про розстрочення виконання судового рішення залишити без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя А.В.Васянович