ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року Справа № 903/861/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Коломис В.В. , суддя Дужич С.П.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Хмельницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на рішення господарського суду Волинської області, ухваленого 25.01.21р. суддею Шум М.С. у справі № 903/861/20

за позовом: Дочірнього підприємства "Хмельницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" в особі філії "Шепетівське ДЕД"

до відповідача: Приватного підприємства "Волинська Торгова Компанія "НІКО"

про стягнення 47 109,22 грн.

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Дочірнє підприємство "Хмельницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" в особі філії "Шепетівське ДЕД" звернулося з позовом до Приватного підприємства Волинська Торгова Компанія "НІКО" про стягнення 47 109,22 грн., в т. ч. 18 140,00 грн. основного боргу, 25 464,22 грн. - інфляційних втрат, 3 505,00 грн. 3% річних, а також 2 102 грн. 00 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобов`язань згідно з умовами договору підряду №201-14 від 03.06.2014.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 25 січня 2021 року у справі №903/861/20 в позові Дочірнього підприємства "Хмельницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" в особі філії "Шепетівське ДЕД" до відповідача: Приватного підприємства "Волинська Торгова Компанія "НІКО"" про стягнення 47 109,22 грн відмовлено.

В обґрунтування рішення, суд з посиланням на ст.ст. 525, 526, 837, 839, 853, 882 ЦК України, ст. 193 ГК України, Акт від 01.08.2014, умови договору № 201-14 від 03.06.2014, докази наявні в матеріалах справи, вказав, наступне:

- позивачем в якості додатків до позовної заяви були додані копії наступних документів: лісорубний квиток №8 від 19.05.2014, Акт приймання виконаних будівельних робіт №100 за серпень 2014, податкова накладна від 01.08.2014, податкова накладна від 14.07.2014, податкова накладна від 01.08.2014, проте, суд позбавлений можливості встановити ким була складена вказана документація, оскільки документація, додана до позовної заяви, не містить ані підписів, ані печатки підприємства відповідача, а також не містить найменування замовника та підрядника;

- умовами укладеного між сторонами Договору № 201-14 від 03.06.2014 не визначено ані зміст, ані склад кошторисної документації (підтверджуючі документи), в тому числі яка із сторін та в який строк зобов`язана надати вказану документацію. Разом з тим умовами договору також не визначено на яку із сторін покладений обов`язок зі складання актів виконаних робіт форми КБ-2В та в який строк;

- враховуючи відсутність закріпленого в договорі обов`язку Підрядника надавати кошторисну документацію та відсутність актів приймання виконаних робіт форми КБ2-В з підтверджуючими документами (накладні на паливно-мастильні матеріали, журнал виробництва робіт, товарно-транспортні накладні, довідки про кількість працюючих, довідку про кількість технічки малої механізації, журнал виконання робіт) суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Не погодившись із ухваленим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 25.01.2021 по справі №903/861/20 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов Дочірнього підприємства Хмельницький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України до Приватного підприємства Волинська Торгова Компанія НІКО, код ЄДРПОУ - 34148183 про стягнення 18140,00 грн заборгованості, згідно укладеного договору №201-14 від 03.06.2014, інфляційних збитків в сумі - 25464,22 грн, 3% річних в сумі - 3505,00 грн, всього до сплати - 47109,22 грн.

Так, з посиланням на ст.ст. 11, 509, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 629, 837, 843, 854 ЦК України, ст.ст. 144, 173, 193, 222 ГК України, зазначив, що факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в сумі 18140,00 грн, підтверджується наявними в матеріалах доказами, а саме: укладеним договором №201-14 від 03.06.2014, дорученням № 201-14, яке містить підписи сторін та печатки, Актом огляду та оцінки заготовленої деревини по філії Шепетівська ДЕД всього на суму 75266,00 грн, лісорубним квитком №8 від 19.05.2014 серія 02ЛКБ №418263, Актом №100 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року, накладною на відпуск ПП Волинська ТКНІКО від 01.08.2014, якою була передана лісопродукція філією Шепетівська ДЕД та отримана ПП Волинська ТК НІКО всього на суму 75266,00 грн., з печатками та підписами керівників, податковою накладною від 01.08.2014 №2/020, податковою накладною від 14.07.2014 №2/020, податковою накладною від 01.08.2014 №3/020, копіями банківських виписок по частковій оплаті отриманого товару, оборотом розрахунків на 01.11.2020. Відповідно до умов укладеного договору № 201-14 від 03.06.2014 та враховуючи суму заборгованості за виконані роботи у розмірі 18140,00 грн було нараховано інфляційні втрати та 3% річних за невиконання умов договору.

За наведеного вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 25 січня 2021 року по справі № 903/861/20 було прийнято з порушенням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу від Приватного підприємства "Волинська Торгова Компанія "НІКО"" не надійшло, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення. Крім того, від останнього повернувся поштовий конверт з ухвалою суду про відкриття апеляційного провадження від 15.03.2021 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 у справі №903/861/20 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з нею.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положень частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, є 20.04.2021.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач був обізнаний про розгляд апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Хмельницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" в особі філії "Шепетівське ДЕД".

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України).

Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у даній справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Хмельницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" в особі філії "Шепетівське ДЕД" на рішення Господарського суду Волинської області від 25 січня 2021 року у справі №903/861/20 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

03.06.2014 між Дочірнім підприємством "Хмельницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" в особі філії "Шепетівське ДЕД" (позивач, замовник) та Приватним підприємством Волинська Торгова Компанія "НІКО" (відповідач, виконавець) укладено договір про надання послуг з видалення насаджень №201-14 (далі - договір), за умовами якого Відповідач бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами виконати роботи по вирубці відведених дерев на автомобільній дорозі місцевого значення 0231915 Вовківці (Р-05 К-1) та автодороги Пиляї - Білопіль через Мокіївці в кількості 449 штук.

Пунктом 1.2 договору сторони передбачили, що підрядник виконує на свій ризик власними і залученими силами і засоби всі передбаченими цим договором роботи і заготовляє : - ділову деревину - 54 куб.м.; - дров`яну деревину 905 куб.м, в т.ч. ПДВ;

Пунктом 2.1. договору сторони узгодили, що вартість комплексу робіт визначається з розрахунку:- 160 грн. (в т.ч. ПДВ) за 1 куб.м; заготовленої ділової деревини; - 132 грн. (в т.ч. ПДВ) за 1 куб.м заготовленої дров`яної деревини, на загальну суму 128 100,00 грн.

Відповідно до п.2.2 договору в рахунок розрахунків за виконані роботи підрядник отримує лісопродукцію по цінах держлісгоспу франко - нижній склад, а саме:

- ділова деревина - 320 грн. за 1 куб.м в т.ч. ПДВ;

- дров`яну деревину 258 грн. за 1 куб.м, в т.ч. ПДВ, а всього на загальну суму 250770,00грн.

Відповідно до п.2.4 договору підрядник сплачує замовнику різницю вартості лісопродукції в сумі 122 670,00 грн., що складає 122 670,00 грн., як попередня оплата, відразу після підписання договору.

Таким чином, між сторонами були погоджені всі істотні умови договору.

Договір підписаний представниками сторін, скріплений відтисками їхніх печаток.

Як зазначає позивач, відповідачем неналежним чином було виконано умови договору в частині розрахунків за отриману деревину, яка була йому передана, згідно накладної на відпуск деревини від 01.08.2014 на суму 75266,00грн, а тому заборгованість відповідача по вказаному договору складає 18 140,00 грн. При цьому, ним було нараховано 25 464,22 грн - інфляційних, 3505,00 грн. - 3% річних. Всього пред`явлено позов на загальну суму 47 109,22 грн.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов`язковим для виконання кожної із сторін.

Як убачається із матеріалів справи правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного ними договору підряду від 03.06.2014 №201-14.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно статті 193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язань або їх зміна не допускається.

Частиною 1 ст. 839 ЦК України передбачено, що підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Як убачається із матеріалів справи, Актом від 01.08.2014 між замовником та підрядником було проведено обміри, прийому та оцінку заготовленої деревини на автодорозі 0231915 Вовківці (Р-05 К-1) та автодороги Пиляї - Білопіль через Мокіївці в кількості 74 штук. Даний акт складений для повернення сум замовнику.

В силу ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Водночас позивачем до позовної заяви в якості додатків були додані копії наступних документів: лісорубний квиток №8 від 19.05.2014, Акт приймання виконаних будівельних робіт №100 за серпень 2014, податкова накладна від 01.08.2014, податкова накладна від 14.07.2014, податкова накладна від 01.08.2014.

При цьому слід відмітити, що Акт приймання виконаних будівельних робіт №100 за серпень 2014 не містить ані підпису, ані печатки підприємства відповідача. Крім того, у вказаному акті зазначено, що він складений на виконання договору №211 від 20.12.2013, тобто не на виконання договору укладеного між сторонами від 03.06.2014 №201-14.

Долучені до позову довіреності від 03.06.2014 №201-14 та від 03.06.2014 №202-14 лише підтверджують повноваження позивача на укладення договору від 03.06.2014 №201-14.

У доданих до позову виписок із банку про здійснення проплати ПП «ВТК «Ніко» у призначенні платежу вказано за деревину згідно рахунку №2 від 17.06.2014, посилання на те, що вказані проплати були здійснені на виконання умов договору відсутні. Крім того, вказаного рахунку № 2 від 17.06.2014 позивачем до позову, також, не було долучено.

Подані позивачем податкові накладні від 01.08.2014, від 14.07.2014, від 01.08.2014 в сукупності з відсутністю інших належних доказів (первинних документів) не можуть свідчити про реальність господарської операції та встановити (підтвердити) наявність чи відсутність суми боргу.

Крім того, умовами укладеного між сторонами договору №201-14 від 03.06.2014 не визначено ані зміст, ані склад кошторисної документації (підтверджуючі документи), в тому числі яка із сторін та в який строк зобов`язана надати вказану документацію. Разом з тим умовами договору також не визначено на яку із сторін покладений обов`язок зі складання актів виконаних робіт форми КБ-2В та в який строк.

Враховуючи відсутність закріпленого в договорі обов`язку підрядника надавати кошторисну документацію та відсутність актів приймання виконаних робіт форми КБ2-В з підтверджуючими документами (накладні на паливно-мастильні матеріали, журнал виробництва робіт, товарно-транспортні накладні, довідки про кількість працюючих, довідку про кількість технічки малої механізації, журнал виконання робіт) суд апеляційної інстанції не бере до уваги подані позивачем документи, як належні докази на підтвердження своїх позовних вимог, а тому погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволені позовних вимог.

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 25.01.2021 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Хмельницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на рішення господарського суду Волинської області від 25.01.21 у справі № 903/861/20 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Волинської області від 25.01.21 у справі № 903/861/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

4. Справу №903/861/20 повернути до господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "14" травня 2021 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Дужич С.П.