УХВАЛА

12 травня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/13874/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є. В. - головуючий, Могил С. К., Уркевич В. Ю.,

секретар судового засідання - Астапова Ю. В.,

розглядаючи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Втормет Інвест» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 (колегія суддів: Владимиренко С. В., Корсак В. А., Євсіков О.О.) та рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 (суддя Смирнова Ю. М.) у справі

за позовом Акціонерного товариства «Сбербанк» до Публічного акціонерного товариства «Укрвторчормет» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Втормет Інвест» про визнання недійсним договору та скасування обтяження,

за участю представників:

позивача - Гапон В. С.,

відповідача - 1 - не з`явилися,

відповідача - 2 - не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2019 року Акціонерне товариство «Сбербанк» (далі - АТ «Сбербанк») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрвторчормет» (далі - ПАТ «Укрвторчормет», відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Втормет Інвест» (далі - ТОВ «Втормет Інвест», відповідач-2) про визнання недійсним договору застави транспортних засобів, посвідченого 10.06.2019 за реєстровим № 3465, укладеного між відповідачами, та скасування в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обтяжень (далі - Реєстр) зареєстрованих на підставі цього договору обтяжень, вчинених приватним нотаріусом Синицею Тетяною Василівною, а саме:

- реєстровий запис № 26694236, об`єкт обтяження - автомобіль вантажний МАЗ-5334 самоскид-С, номер об`єкта 338302/831, реєстраційний номер майна НОМЕР_1 ; боржник - ПАТ «Укрвторчормет», код 00191483; обтяжувач - ТОВ «Втормет Інвест», код 41870215;

- реєстровий запис № 26694249, об`єкт обтяження - автомобіль вантажний МАЗ-5551 вантажний самоскид-С, номер об`єкта ХТМ555100N0003183 , реєстраційний номер майна НОМЕР_3 ; боржник - ПАТ «Укрвторчормет», код 00191483; обтяжувач - ТОВ «Втормет Інвест», код 41870215;

- реєстровий запис № 26694191, об`єкт обтяження - автомобіль вантажний ЗІЛ-131НА бортовий-С, номер об`єкта 28933/5400 G М0920433 , реєстраційний номер майна: НОМЕР_5 ; боржник - ПАТ «Укрвторчормет», код: 00191483; обтяжувач - ТОВ «Втормет Інвест», код 41870215;

- реєстровий запис № 26694208, об`єкт обтяження - автомобіль вантажний МАЗ-5334 самоскид-С, номер об`єкта 338300/484, реєстраційний номер майна НОМЕР_6 , боржник - ПАТ «Укрвторчормет», код 00191483; обтяжувач - ТОВ «Втормет Інвест», код 41870215;

- реєстровий запис № 26694224, об`єкт обтяження - автомобіль вантажний КамаЗ - 55111 самоскид-С, номер об`єкта 381282/110048154, реєстраційний номер майна НОМЕР_7 , боржник - ПАТ «Укрвторчормет», код 00191483; обтяжувач - ТОВ «Втормет Інвест», код 41870215;

- реєстровий запис № 26694122, об`єкт обтяження - інше рухоме майно: ГАЗ-3321 вантажний малотоннажний бортовий тентований-С, номер об`єкта ХТН330210Т1609312, реєстраційний номер майна НОМЕР_8 , боржник - ПАТ «Укрвторчормет», код 00191483; обтяжувач - ТОВ «Втормет Інвест», код 41870215;

- реєстровий запис № 26694155, об`єкт обтяження - інший транспортний засіб - LEXUS ES-350 загальний легковий седан-В, номер об`єкта JTHBJ46G982199789 , реєстраційний номер майна НОМЕР_10 , боржник - ПАТ «Укрвторчормет», код 00191483; обтяжувач - ТОВ «Втормет Інвест», код 41870215;

- реєстровий запис № 26694171, об`єкт обтяження - автомобіль легковий LEXUS LX 570 легковий універсал-В, номер об`єкта JTJHY00W804068942 , реєстраційний номер майна НОМЕР_12 , боржник - ПАТ «Укрвторчормет», код: 00191483; обтяжувач - ТОВ «Втормет Інвест», код 41870215;

- реєстровий запис № 26694140, об`єкт обтяження - інший транспортний засіб - КРАЗ-63221 вантажний самоскид-С, номер об`єкта Y7A0146 , реєстраційний номер майна НОМЕР_14 , боржник - ПАТ «Укрвторчормет», код 00191483; обтяжувач - ТОВ «Втормет Інвест», код 41870215.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що предметом договору застави від 10.06.2019, укладеного між відповідачами, є рухоме майно, на яке 29.05.2019 накладено арешт у рамках виконавчого провадження № 59239129 з виконання наказу у справі № 910/7221/17, виданого 26.03.2019 Північним апеляційним господарським судом. Тому цей договір, на думку позивача, відповідно до статті 234 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) має бути визнаний судом недійсним, оскільки він є фіктивним, та мають бути внесені відомості щодо скасування записів про обтяження до Реєстру.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

3. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 29.03.2017 у справі № 42/16 стягнуто солідарно з ПАТ «Укрвторчормет» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Металінвест ЛТД» (далі - ТОВ «Металінвест ЛТД») на користь ПАТ «Сбербанк» заборгованість у сумі 14 663 033,66 дол. США та 48 835 598,12 грн за договором про відкриття кредитної лінії від 07.07.2011 № 74-В/11/54/КЛ та за договором поруки від 25.05.2015 № 4.

4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 27.02.2019, задоволено заяву ПАТ «Сбербанк» про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, постановлено видати накази на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 29.03.2017 у третейській справі № 42/16 про стягнення солідарно з ПАТ «Укрвторчормет» та ТОВ «Металінвест ЛТД» на користь ПАТ «Сбербанк» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 07.07.2011 № 74-В/11/54/КЛ та за договором поруки від 25.05.2015 № 4.

5. 26.03.2019 Північним апеляційним господарським судом видано накази про примусове виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018.

6. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною від 29.05.2019 ВП №59239129 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 № 910/7221/17 про стягнення солідарно з ПАТ «Укрвторчормет» та ТОВ «Металінвест ЛТД» на користь ПАТ «Сбербанк» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 07.07.2011 № 74-В/11/54/КЛ та на підставі договору поруки від 25.05.2015 № 4, що станом на 24.06.2016 склала 14 663 033,66 дол. США та 48 835 598,12 грн.

7. 29.05.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т. Л. в межах виконавчого провадження № 59239129 винесено постанову про арешт майна боржника ВП №59239129, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику - ПАТ «Укрвторчормет», у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 478 404 601,81 грн.

8. Витягом з Реєстру від 14.06.2019 № 60286754 підтверджено, що 29.05.2019 на підставі вказаної постанови про арешт майна боржника зареєстровано відповідне обтяження - арешт рухомого майна із забороною його відчуження (термін дії обтяження - 29.05.2024).

9. Постанову приватного виконавця Вольф Т. Л. про арешт майна боржника від 29.05.2019 ВП № 59239129 оскаржено ПАТ «Укрвторчормет» до Північного апеляційного господарського суду. Ухвалою від 24.06.2020, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 14.08.2020, Північний апеляційний господарський суд заяву ПАТ «Укрвторчормет» про поновлення строку для звернення зі скаргою на рішення та дії приватного виконавця у справі № 910/7221/17 відхилив, а скаргу ПАТ «Укрвторчормет» на рішення та дії приватного виконавця залишив без розгляду. Тобто постанова приватного виконавця Вольф Т.Л. про арешт майна боржника від 29.05.2019 ВП № 59239129 не скасована, була чинною й обов`язковою для виконання.

10. 10.06.2019 між ТОВ «Втормет Інвест» (заставодержатель) та ПАТ «Укрвторчормет» (заставодавець) укладено договір застави транспортних засобів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т. В. та зареєстрований в Реєстрі за № 3465, згідно з яким сторони домовилися про те, що заставодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання передає в заставу, а заставодержатель цим приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет застави, що належить заставодавцю на праві власності. Цією заставою забезпечуються вимоги заставодержателя щодо відшкодування будь-яких витрат та збитків заставодержателя, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням заставодавцем умов цього договору, а також вимоги заставодержателя щодо відшкодування витрат заставодержателя, пов`язаних з пред`явленням вимоги за договором купівлі-продажу та зі зверненням стягнення на предмет застави за цим договором, а також витрати на утримання і збереження предмета застави, зазначеного в пункті 1.2 цього договору. Предметом застави за цим договором є транспортні засоби, зазначені в додатку № 1, в якому також зазначаються характеристика предмета застави, документи, що підтверджують право власності заставодавця на предмет застави та облік предмета застави на балансі заставодавця. Згідно з балансовою довідкою заставодавця від 06.06.2019 № 06/06 предмет застави, що передається в заставу заставодержателю за цим договором, обліковується на балансі заставодавця. Загальна балансова вартість предмету застави становить 206 316,25 грн.

11. Пунктами 1.3, 1.6, 5.1 договору передбачено, що за взаємною згодою сторін вартість предмета застави визначається у сумі 250 000 грн. Запис про обтяження предмета застави вноситься до Реєстру не пізніше наступного банківського дня після укладення цього договору за рахунок заставодержателя. Заставодавець підтверджує, що на момент підписання цього договору: предмет застави є власністю заставодавця і він (заставодавець) жодним чином не обмежений у розпорядженні предметом застави, з урахуванням умов цього договору, на нього (предмет застави) може бути звернуто стягнення; предмет застави не знаходиться в спільній частковій власності, не є внеском заставодавця до статутного (складеного) капіталу будь-якого господарського товариства (підпункт 5.1.1); на момент укладення цього договору предмет застави знаходиться у справному технічному стані (підпункт 5.1.2); отримано всі необхідні дозволи, погодження на укладення цього договору (підпункт 5.1.4); на момент укладення цього договору предмет застави не є предметом застави за іншими договорами, не перебуває в користуванні (оренді) у третіх осіб, не є предметом судового спору і не перебуває під забороною (арештом) та у податковій заставі, не обтяжений будь-якими іншими боргами чи зобов`язаннями, жодні треті особи не мають на нього будь-яких прав, в тому числі прав та вимог, що підлягають державній реєстрації або можуть реєструватися відповідно до законодавства.

12. На підставі цього договору 10.06.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т. В. у Реєстрі зареєстровано обтяження (вид обтяження: приватне обтяження, тип обтяження: застава рухомого майна, відомості про обмеження відчуження: за погодженням з обтяжувачем), перелік яких зазначено вище.

13. Договір застави укладено з метою виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу № 27/05-1 від 27.05.2019. Згідно з платіжними дорученнями № 56, 57, 59, 60, 62 від 27.05.2019 ТОВ «Втормет Інвест» перерахувало ПАТ «Укрвторчормет» 500 000 грн (банківська виписка від 27.05.2019) на виконання умов договору купівлі-продажу від 27.05.2019 № 27/05-1, тобто договір виконувався сторонами.

14. Однак, як зазначено вище, предметом договору застави від 10.06.2019, укладеного між відповідачами, є рухоме майно, на яке 29.05.2019 накладено арешт в рамках виконавчого провадження № 59239129 з виконання наказу у справі № 910/7221/17, виданого 26.03.2019 Північним апеляційним господарським судом. Тому цей договір, на думку позивача, відповідно до статті 234 ЦК України має бути визнаний судом недійсним, оскільки він є фіктивним, та мають бути внесені відомості до Реєстру щодо обтяження шляхом скасування записів про обтяження.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

15. 20.02.2020 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021, яким позов задовольнив повністю.

16. Ухвалюючи судові рішення, суди попередніх інстанцій установили, що 29.05.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т. Л. в межах виконавчого провадження № 59239129 накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику - ПАТ «Укрвторчормет», про що до Реєстру внесені відомості. Тобто станом на момент укладення спірного договору застави транспортних засобів (10.06.2019) на рухоме майно ПАТ «Укрвторчормет» постановою державного виконавця було накладено арешт і відомості про обтяження містилися у Реєстрі. Тому цей договір суперечить приписам частини першої статті 576 ЦК України, частини другої статті 4, частини третьої статті 11 Закону України «Про заставу». До того ж суди вказали на те, що відповідач-1 був обізнаний про накладення арешту на його майно, про що свідчать скарги на дії приватного виконавця в межах виконавчого провадження № 59239129 у судовому порядку (справа № 910/7221/17). Оскаржуваним правочином порушено права позивача як стягувача у виконавчому провадженні № 59239129, у межах якого накладено арешт на все майно, що належить боржнику, з метою збереження майна останнього. Вказали на те, що, попри заборону й арешт усього майна, відповідач-1 передав за спірним правочином транспортні засоби відповідачу-2 у заставу, що зменшує активи боржника. З огляду на задоволення позовної вимоги про визнання недійсним указаного договору, суди також на підставі статті 216 ЦК України задовольнили позовні вимоги про застосування наслідків недійсності правочину шляхом скасування записів в Реєстрі, зареєстрованих на підставі цього договору.

17. Спростували також посилання про те, що балансова вартість активів боржника перевищує суму, в межах якої накладено арешт, оскільки ці обставини не надають йому право передавати в заставу арештоване майно незалежно від фінансового стану боржника та не свідчать про те, що транспортні засоби, передані за спірним правочином, не перебувають під арештом.

18. Крім того, зазначили про те, що відсутність опису державним виконавцем спірних транспортних засобів не спростовує факту розповсюдження на них арешту, накладеного постановою від 29.05.2019, оскільки положеннями статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено можливість накладення арешту на майно або шляхом винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, або шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника, що і мало місце у цьому випадку. Положення цього Закону стосовно можливості накладення арешту на рухоме майно лише після проведення його опису стосується виключно рухомого майна, яке не підлягає державній реєстрації. Однак транспортні засоби до такого майна не належать.

Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

19. ТОВ «Втормет Інвест» у касаційній скарзі просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

20. Касаційна скарга обґрунтована положеннями пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки апеляційним господарським судом не враховано висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 904/5212/17, від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 та від 05.02.2020 у справі № 761/3615/19 (провадження № 61-20681св19). Скаржник також посилається на те, що зміст оскарженого договору застави транспортних засобів не суперечить статті 12 Закону України «Про заставу», позивачем не доведено обставини, з якими положення статей 203, 215 ЦК України пов`язують можливість визнання договору недійсним. У Реєстрі була відсутня інформація щодо їх обтяжень переданого у заставу майна. Судами не враховано положень Порядку ведення Реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830, щодо опису рухомого майна, яке є предметом обтяження, достатнього для його ідентифікації. Права позивача у цьому спорі не порушені, оскільки після реєстрації публічного обтяження (арешту) у виконавчому провадженні № 59239129, відритому за його заявою, публічне обтяження відповідно до закону мало би вищий пріоритет за Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

21. АТ «Сбербанк» у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін. Посилається на незаконність укладення спірного договору під час існування арешту транспортних засобів та, зважаючи на положення статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», спростовує необхідність опису цього майна державним виконавцем на тій підставі, що такому опису належить лише рухоме майно, яке не підлягає державній реєстрації, однак спірні транспортні засоби до таких не належать.

Позиція Верховного Суду

22. Як зазначалося вище, касаційна скарга обґрунтована положеннями пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України і позивач указує на те, що судом апеляційної інстанції не враховано висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 904/5212/17, від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 та від 05.02.2020 у справі № 761/3615/19 (провадження № 61-20681св19).

23. Утім Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття касаційного провадження у цій справі з огляду на таке.

24. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

25. Отже, відповідно до положень цієї норми касаційний перегляд з указаних підстав може відбутися за наявності таких складових: суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

26. Визначення подібності правовідносин міститься у правових висновках, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

27. Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права й обов`язки учасників спору) та об`єкт (предмет). Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

28. Так, у наведеній скаржником справі № 904/5212/17 фізична особа-підприємець Шацілло Світлана Ігорівна (далі - ФОП Шацілло С. І.) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») про визнання кредитного договору № 3-0004/11/14-КС від 24.10.2011 недійсним з 25.06.2014 на тій підставі, що відповідач неправомірно не прийняв дострокове повернення кредиту, неправомірно змінив розрахунковий рахунок в односторонньому порядку та не здійснив списання суми 2 999,85 грн, що залишилась на рахунку ФОП Шацілло С. І., у рахунок погашення кредитної заборгованості, що є істотним порушенням з його боку. Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій, які відмовили у задоволенні позову на тій підставі, що обставини, на які посилається позивач, уже були розглянуті і встановлені у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/6418/16 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ФОП Шацілло С. І. про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили. Крім того, позивачем не наведено жодних обґрунтувань щодо наявності підстав, передбачених статтею 215 ЦК України, з якими закон пов`язує недійсність правочину, а також не доведено належними доказами порушення прав та інтересів позивача у зв`язку з укладанням спірного договору. Тобто спір у справі № 904/5212/17 стосувався визнання недійсним укладеного між позивачем і відповідачем кредитного договору.

29. Предметом позову у справі № 922/3537/17, на яку послався скаржник у касаційній скарзі, було визнання недійсними електронних торгів за лотом № 224512 від 27.07.2017 та скасування рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н. Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером 37701082 від 23.10.2017, оскільки ці торги проведені з порушенням приписів Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, та всупереч ухвалі Московського районного суду м. Харкова від 24.07.2017 у справі № 643/9474/17 про накладення заборони відчуження нежитлового приміщення площею 723,8 кв. м, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Чичибабіна, 11, зареєстрованого за Товариством з обмеженою відповідальністю «Алта» (далі - ТОВ «Алта»). Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що Державне підприємство «Сетам» не вправі було відчужувати майно в період дії ухвали Московського районного суду м. Харкова від 24.07.2017 у справі № 643/9474/17 про накладення заборони відчуження цього нежитлового приміщення.

30. Однією з підстав для скасування судових рішень попередніх інстанцій та ухвалення нового рішення про відмову у позові Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 вказала на те, що суди не встановили, що заборона відчуження нежитлового приміщення, накладена судом в іншій справі № 643/9474/17 ухвалою від 24.07.2017, була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як і не встановили, що Приватне підприємство «Фудстар» знало чи мало знати про заборону відчуження. Тому така заборона не може бути протиставлена цьому підприємству, адже його недобросовісність як набувача спірного майна не доведена. Оскільки добросовісність належить до загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), то вона презюмується.

31. У справі № 761/3615/19 (провадження № 61-20681св19), на яку також послався скаржник у касаційній скарзі, фізична особа звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в м. Києві, Державного підприємства «Національні інформаційні системи», про усунення перешкод у розпорядженні майном і скасування державної реєстрації обтяження рухомого майна. Позов мотивований тим, що 14.07.2008 позивач придбав автомобіль, право власності на який за ним зареєстровано 18.11.2008. Утім 22.09.2018 позивач отримав витяг з Реєстру, з якого дізнався, що 26.07.2012 реєстратором Державного підприємства «Інформаційний центр» було зареєстроване обтяження відносно належного йому на праві власності автомобіля на підставі кредитного договору за відповідними договорами застави, за яким обтяжувачем є ПАТ «КБ «Надра», а боржником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авторай» (далі - ТОВ «Авторай»). Оскільки договорів кредиту та/або застави з ПАТ «КБ «Надра» позивач не укладав, набув право власності на транспортний засіб без обтяжень, то звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» із заявою про припинення приватного обтяження. Однак листом від 03.10.2018 йому відмовлено на тій підставі, що цей автомобіль є в переліку майна, переданого в заставу банку як забезпечення виконання ТОВ «Авторай» зобов`язань за кредитним договором, за яким наявна непогашена заборгованість.

32. Частково задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій, з якими погодився Верховний Суд, виходили з того, що на час придбання позивачем спірного автомобіля у Реєстрі були відсутні відомості про його обтяження, які виникли у подальшому, тому позивач є добросовісним набувачем і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном. Спростували твердження ПАТ «КБ «Надра» про те, що на дату придбання позивачем спірного автомобіля в Реєстрі вже містився запис про його обтяження на підставі договору застави товарів в обороті від 07.04.2008, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» і ТОВ «Авторай», оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження цієї обставини. Разом з тим суди встановили, що обтяження на транспортний засіб було зареєстровано 26.07.2012. Спростували також посилання відповідача на те, що обтяження було накладено на підставі договору застави товарів в обороті від 07.04.2008 на тій підставі, що у частині другій статті 40 Закону України «Про заставу» визначено, що при заставі товарів в обороті або у переробці реалізовані заставодавцем товари перестають бути предметом застави з моменту їх вручення набувачу або транспортній організації для відправлення набувачу або передачі на пошту для пересилки набувачу, а набуті заставодавцем товари, передбачені в договорі застави, стають предметом застави з моменту виникнення на них права власності. Тобто особливістю договору застави товарів в обороті є те, що заставодавець має право реалізувати такі товари без згоди заставодержателя.

33. Натомість у справі, що розглядається, основним доводом скаржника є відсутність у Реєстрі вчиненого приватним виконавцем Вольф Т. Л. 29.05.2019 запису про обтяження транспортних засобів з описом цього рухомого майна станом на день укладення спірного договору. Однак ці обставини спростовані судами попередніх інстанцій з посиланням на витяг з Реєстру № 60286754 від 14.06.2019, в якому підтверджено, що 29.05.2019 на підставі вказаної постанови про арешт майна боржника зареєстровано відповідне обтяження - арешт рухомого майна із забороною його відчуження (термін дії обтяження - 29.05.2024). Поряд з цим на підставі вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» суди спростували посилання скаржника щодо необхідності винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, оскільки положення цього Закону стосовно можливості накладення арешту на рухоме майно лише після проведення його опису стосується виключно рухомого майна, яке не підлягає державній реєстрації. Однак транспортні засоби до такого майна не належать.

34. Таким чином, правовідносини у вищевказаних справах, на які посилається скаржник, є неподібними до правовідносин у справі, що переглядається, оскільки вони відрізняються предметом спору, підставами позову, змістом позовних вимог, а також матеріально-правовим регулюванням спірних правовідносин.

35. Доводи ТОВ «Втормет Інвест» щодо неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у вищезазначених постановах суду касаційної інстанції, відхиляються Верховним Судом, оскільки висновки суду апеляційної інстанції у справі, що переглядається, їм не суперечать.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

36. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту частини другої статті 287 ГПК України судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними. Ця норма спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.

37. З огляду на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України щодо неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постановах Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 904/5212/17, від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 та від 05.02.2020 у справі № 761/3615/19 (провадження № 61-20681св19), не знайшла підтвердження, оскільки правовідносини у цих справах та у справі, що переглядається, не є подібними; аналіз висновків, зроблених у постанові суду апеляційної інстанції, що оскаржується, не свідчить про їх невідповідність висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, і ці висновки не є різними за своїм змістом, а зроблені судами з урахуванням різних фактичних обставин, установлених судами попередніх інстанцій у кожній справі, які формують зміст правовідносин і зумовили ухвалення відповідного рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Втормет Інвест».

Судові витрати

38. Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадку закриття касаційного провадження сплачена скаржником сума судового збору за подання касаційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Втормет Інвест» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/13874/19 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя С. К. Могил

Суддя В. Ю. Уркевич