ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.04.2021 р. Справа № 917/311/19

м. Полтава

Суддя Солодюк О.В., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-промислова компанія", вул. Хорива, 47, м. Київ, 04071; адреса для листування: провулок Кагамлицький, буд. 4, м. Кременчук, 39601 до Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, 39600, м. Кременчук, вул. Академіка Маслова, 15/4, кабінет 1, 12 про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича у справі № 917/311/19

за позовною заявою Кременчуцької міської ради Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область,39600

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-промислова компанія", вул. Хорива, 47, м. Київ,04071

про стягнення 780 689,02 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 30.09.2019 року з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-промислова компанія" стягнуто на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області 780 689,02 грн. безпідставно збережених коштів, 11 710,34 грн. витрати по сплаті судового збору.

21.10.2019 року господарським судом Полтавської області був виданий відповідний наказ.

27.04.2021р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-промислова компанія" надійшла скарга на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, в якій скаржник просить:

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича при вчиненні виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 62824974 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/311/19 від 21.10.2019 року про примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 30.09.2019 року, що полягають в незаконній реалізації об`єктів нерухомого і рухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія»;

- визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича щодо примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/311/19 від 21.10.2019 року про примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 30.09.2019 року, що полягають в порушенні вимог частини 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» щодо не проведення опису арештованого майна, за результатами якого мала би бути винесена постанова про опис та арешт майна боржника; не отримання взаємної згоди сторін виконавчого провадження щодо визначення вартості майна боржника; не визначення самостійно вартості майна боржника за ринковими цінами, що діяли на день визначення вартості майна; не залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна боржника;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л.:

- скасувати постанову від 22 грудня 2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 62824974 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/311/19 від 21.10.2019 року про примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 30.09.2019 року;

- здійснити у відповідності до частин 2, 5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» опис майна боржника, копію постанови надати боржнику як стороні виконавчого провадження;

- на виконання вимог статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначити вартість майна боржника;

- на виконання вимог статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» провести реалізацію майна, на яке звернено стягнення шляхом електронних торгів у відповідності до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5.

Дану скаргу скаржник обгрунтовує наступним.

14.08.2020 року р. приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем відкрите виконавче провадження ВП № 62824974 з виконання наказу про примусове виконання рішення № 917/311/19, виданого господарським судом Полтавської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-промислова компанія" на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області 780 689,02 грн. безпідставно збережених коштів, 11 710,34 грн. витрат по сплаті судового збору.

14.08.2020 року приватний виконавець виніс постанову ВП № 62824974 про арешт майна боржника, з якої вбачається, що арешт накладено на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Транспортно- промислова компанія» у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, а всього - 872 239,3 гривень. При цьому в порушення частин 2, 5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем Скрипником В.Л. не було виконано опису майна боржника.

Загальна сума стягнення, як вбачається з постанови, складається з 780 689,02 грн. безпідставно збережених коштів, 11 710,34 грн. витрати по сплаті судового збору, 79 239,94 гривень основної винагороди і 274,84 гривень загальна сума мінімальних витрат.

Фактично при складанні сум, зазначених в постанові, загальна сума стягнення складає 871 914,14 гривень.

Скаржник зазначає, що при арифметичному підрахунку загальна сума стягнення приватним виконавцем безпідставно збільшена на 325,16 гривень.

Скаржник також зазначає, що він не давав згоди на реалізацію належного йому майна.

З листа виконкому Кременчуцької міської ради № 01-36/2689 від 23.03.2021р. скаржник дізнався, що виконком Кременчуцької міської ради заперечував щодо реалізації майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-промислова компанія», оскільки приватний виконавець Скрипник В.Л. не вказав, яке саме майно планується реалізувати, як і не вказано, яким чином визначено вартість майна.

Таким чином, не маючи згоди сторін виконавчого провадження - боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-промислова компанія» і стягувача Кременчуцької міської ради Полтавської області на реалізацію майна боржника, не виконавши вимоги частини 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець Скрипник B.Л., діючи поза межами закону, 13 жовтня 2020 року отримує від ОСОБА_1 на рахунок приватного виконавця Скрипник В.Л. грошові кошти від реалізації майна.

Скаржник зазначає, що всупереч вимог частини 5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець не провів опис арештованого майна, не склав передбачену законом постанову про опис та арешт майна, не надав сторонам виконавчого провадження копії постанови для ознайомлення, чим позбавив Боржника ТОВ «ТПК» реалізувати своє право на оскарження дій, бездіяльності приватного виконавця.

Всупереч вимог частини 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець Скрипник В.Л. не виконав жодного пункту, а саме:

- не отримав взаємної згоди сторін виконавчого провадження щодо визначення вартості майна боржника;

- не визначив самостійно вартість майна боржника за ринковими цінами, що діяли на день визначення вартості майна;

- не залучив суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна боржника.

Оскільки приватний виконавець не виконав визначених законом вимог, то, як наслідок, не виконав вимоги, передбачені пунктом 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не повідомив про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку, оскільки ніяка оцінка майна боржника або визначення вартості арештованого майна приватним виконавцем Скрипник В.Л., як зазначає скаржник, не проводилася.

Закон надає сторонам виконавчого провадження право оскаржити результати визначення вартості чи оцінки майна у судовому порядку у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна.

Діючи за межами чинного законодавства, не виконавши приписи закону, приватний виконавець Скрипник В.Л. позбавив боржника можливості оскарження бездіяльності виконавця як окремої процесуальної дії.

Подальші дії приватного виконавця Скрипника В.Л. з приводу реалізації арештованого майна ТОВ «ТПК» є такими, що суперечать чинному законодавству України.

Скаржник також зазначає, що «Акт про проведені торги», «Акт приватного виконавця про реалізацію арештованого майна» від 30.11.2020 року, «Акт прийому-передачі реалізованого майна» від 30.11.2020 року (всього 16 документів) не мають нічого спільного з чинним законодавством України, складені з грубим порушенням Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016року № 2831/5, а тому, на думку заявника, не можуть слугувати підставою для виникнення права власності на рухоме і нерухоме майно у ОСОБА_1

22.12.2020 року приватним виконавцем Скрипник B.Л. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по ВП № 62824974 з примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 21.10.2019 року зі зняттям арешту зі всього рухомого та нерухомого майна, який накладено постановою від 14.08.2020 року.

В результаті незаконних рішень, дій і бездіяльності приватного виконавця Скрипника B.Л., як зазначає скаржник, ОСОБА_1 протиправно, за безцінь набула право власності на майно ТОВ «Транспортно-промислова компанія». Вартість майна ТОВ «Транспортно- промислова компанія» в момент переходу права власності до ОСОБА_1 в рази занижена і не відповідає його дійсній вартості.

Таким чином, протиправні рішення, дії, бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича призвели до подальших протиправних дій нотаріуса, який діяв як державний реєстратор всупереч чинному законодавству України.

В результаті незаконних рішень, дій, бездіяльності приватного виконавця Скрипника В.Л., із власності Боржника вибуло майно Боржника, чим порушені інтереси, права Боржника, які підлягають поновленню в судовому порядку.

Крім того, скаржник просить поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Транспортно-промислова компанія" строк для подачі до суду цієї скарги, який пропущений, як зазначає скаржник, з поважних причин.

До даної скарги додана заява про поновлення строку звернення до суду.

У вищезазначеній заяві зазначено, що Боржник уклав договір про надання юридичних послуг з адвокатом Козловою Т.М. 01 лютого 2021 року. Неодноразово представник Боржника і сам Боржник звертався до приватного виконавця Скрипника B.JI. з заявами про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Перший раз така можливість була надана 22 лютого 2021 року. При ознайомленні було виявлено таке: документи стосовно виконавчого провадження знаходилися в швидкозшивачі, були не прошиті і не пронумеровані, документи не були складені в хронологічному порядку, не було відмітки про те, що справа здана до архіву, хоча з титульного аркушу вбачалося, що виконавче провадження завершене 22 грудня 2020 року. Про недоліки в оформлені виконавчого провадження і неможливістю ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження в повному обсязі була зроблена відповідна заява.

Повторне ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження було здійснено тільки 15 березня 2021 року.

Маючи підозру про незаконне прийняття рішення приватним виконавцем Скрипником B.Л. про вчинення виконавчих дій, представник Боржника 16 березня 2021 року звернувся з адвокатським запитом до сторони виконавчого провадження - Кременчуцької міської ради Полтавської області про надання інформації стосовно надання згоди на реалізацію майна боржника - ТОВ «ТПК». Листом від 23 березня 2020 року Кременчуцька міська рада Полтавської області повідомила про заперечення щодо реалізації вищезазначеного майна.

Таким чином, як зазначає скаржник, тільки 23 березня 2021 року Боржник дізнався про порушення його прав в тому сенсі, що не маючи згоди сторін виконавчого провадження, приватний виконавець, в порушення чинного законодавства вчиняв виконавчі дії.

Рішення, дії та бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи те, що законом надається 10-ти денний термін оскарження рішення, з дня коли особа дізналася про порушення її прав дії чи бездіяльність виконавця, який закінчувався 02 квітня 2021 року, Боржник зазначає, що виконував підготовку, збір доказів на підтвердження своїх вимог і планував в строк до 02 квітня 2021 року звернутися до суду з цією скаргою.

27 березня 2021 року представник Боржника - адвокат Козлова Т.М. повідомила Боржника про те, що маючи контакт з особою, яка захворіла на коронавірус, з 27 квітня 2021 року по 09 квітня 2021 року включно знаходиться на самоізоляції, що унеможливило своєчасно звернутися до суду з цією скаргою, оскільки документи, що стосуються цієї справи, знаходяться у представника Боржника, а до 09 квітня 2021 року Боржник не мав можливості зустрітися з представником, оформити необхідні документи і подати скаргу до суду. Тому Боржник звертається до господарського суду Полтавської області суду з клопотанням про поновлення строку для подачі цієї скарги, яка буде подана в перший робочий день після 09 квітня 2021 року, тобто 12 квітня 2021 року.

Боржник просить суд розглядати цей факт, як поважність причини пропущення строку на подання скарги та на підставі викладеного, частини 2 статті 341 ГПК України просить суд поновити строк подачі скарги про визнання протиправними рішень, дій, бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л., визнавши поважними причини такого пропуску.

Суд зазначає, що правовідносини з приводу виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження, стаття 1 якого визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У розділі Х Закону України "Про виконавче провадження" встановлено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців, та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Господарський процесуальний кодекс України у своєму розділі VІ "Судовий контроль за виконанням судових рішень" також містить положення, які регламентують, зокрема, порядок оскарження дій чи бездіяльності осіб, на яких покладено виконання судових рішень у господарських справах.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ст. 340 ГПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 341 ГПК України).

Конституційний Суд України у Рішенні від 07.07.1998 № 11-рп/98 у справі щодо офіційного тлумачення частин другої і третьої статті 84 та частин другої і четвертої статті 94 Конституції України (справа щодо порядку голосування та повторного розгляду законів Верховною Радою України) зазначив: "Термін "дні", якщо він вживається у зазначених правових актах без застережень, означає лише календарні дні.

З огляду на встановлений статтею 115 ГПК України порядок обчислення процесуальних строків зазначений десятиденний строк підлягає обчисленню в календарних днях. Такий порядок обчислення строків є єдиним для всіх норм ГПК України та застосовується й у інших процесуальних кодексах України.

Скаржник в заяві про поновлення строку звернення до суду зазначає, що 15.03.2021 р. він знайомився з матеріалами виконавчого провадження № 62824974, а 23.03.2021 р. дізнався про порушення своїх прав і виконував підготовку, збір доказів на підтвердження своїх вимог і планував в строк до 02 квітня 2021 року звернутися до суду з цією скаргою, та 27 березня 2021 року представник Боржника - адвокат Козлова Т.М. повідомила Боржника про те, що маючи контакт з особою, яка захворіла на коронавірус, з 27 квітня 2021 року по 09 квітня 2021 року включно знаходиться на самоізоляції, що унеможливило своєчасно звернутися до суду з цією скаргою, оскільки документи, що стосуються цієї справи, знаходяться у представника Боржника, а до 09 квітня 2021 року Боржник не мав можливості зустрітися з представником, оформити необхідні документи і подати скаргу до суду. Тому Боржник звертається до господарського суду Полтавської області суду з клопотанням про поновлення строку для подачі цієї скарги, яка буде подана в перший робочий день після 09 квітня 2021 року, тобто, 12 квітня 2021 року.

Суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує кількості представників, яких може призначити одна особа. Так, юридичну особу за посадою може представляти її керівник. Інші особи, які є штатними працівниками юридичної особи, можуть бути її представниками, якщо вони діють у межах, визначених законодавством чи установчими документами юридичної особи.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено про те, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу. Одна й та сама особа може бути одночасно представником декількох позивачів або декількох відповідачів або декількох третіх осіб на одній стороні, за умови відсутності конфлікту інтересів між ними. Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи (пункт 1 частини першої статті 60 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, зазначений у заяві представник Боржника - адвокат Козлова Т.М. є не єдиною особою, що має право представляти інтереси товариства і знаходження на режимі самоізоляції не є перешкодою для передачи документів по даній скарзі іншому представнику товариства або підготовки матеріалів скарги іншим представником.

Суд також звертає увагу, що заява про надання згоди на реалізацію арештованого майна від 18.09.2020 р. № 31, копія якої додана до скарги, підписана директором (головою комісії з припинення) ТОВ "Транспортно-промислова компанія" Антіповим В.В. Тобто, Боржник приймав участь у виконавчому провадженні №62824974 і у разі незгоди з проведеними виконавцем діями (чи їх результатом) був не позбавлений права оскаржувати їх, а також бездіяльність виконавця у передбаченими Законом строк та порядок.

Крім того, у скарзі та в заяві про поновлення строку звернення до суду, представник ТОВ "Транспортно-промислова компанія" зазначає, що Боржник знайомився з матеріалами виконавчого провадження 15 березня 2021 року.

Суд вважає необгрунтованим і посилання представника ТОВ "Транспортно-промислова компанія" на те, що Боржник звертається до господарського суду Полтавської області суду з клопотанням про поновлення строку для подачі цієї скарги, яка буде подана в перший робочий день після 09 квітня 2021 року, тобто 12 квітня 2021 року, оскільки згідно відмітки канцелярії господарського суду Полтавської області суду, скарга була доставлена Кур`єрскою службою КМ Експрес до суду 27.04.2021р. Докази в підтвердження поважності причин доставки Кур`єрскою службою КМ Експрес до суду скарги 27.04.2021р. матеріали скарги не містять.

Щодо інформації з амбулаторії сімейної медицини від 16.04.2021 р. № 9 стосовно знаходження представника Боржника на самоізоляції з 27 березня по 09 квітня 2021 року включно під наглядом сімейного лікаря ОСОБА_2 , суд зазначає, що дана інформація не підтверджена довідкою сімейного лікаря ОСОБА_2 чи будь-яким документом в підтвердження даного факту лікарем.

Крім того, інформація з амбулаторії сімейної медицини від 16.04.2021 р. № 9 спростовує посилання скаржника на те, що скарга подана ним до суду 12 квітня 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-промислова компанія" звернулось до суду зі скаргою про визнання протиправними рішень, дій, бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича з пропуском десятиденного строку, встановленого пунктом "а" частини першої статті 341 ГПК України.

Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

За правилами статей 113, 115, 119 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом установлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини другої статті 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії та бездіяльність органів ДВС може бути поновлено судом.

Проте, причини пропущення строку на подання скарги, наведені Скаржником не є поважними.

За змістом ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 7 статті 119 ГПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відтак скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-промислова компанія" про визнання протиправними рішень, дій, бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 119, 232, 234, 342, 343 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-промислова компанія" про поновлення строку звернення до суду зі скаргою про визнання протиправними рішень, дій, бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича відмовити.

2. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-промислова компанія" про визнання протиправними рішень, дій, бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича залишити без розгляду.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями) (ст.ст.235,255 ГПК України).

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Солодюк О.В.