ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" травня 2021 р. Справа № 924/445/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В., розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера"

до державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод"

про стягнення 170000 грн. основного боргу, 32300 грн. інфляційних втрат, 15300 грн. 3% річних,

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" до державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" про стягнення 170000 грн. основного боргу, 32300 грн. інфляційних втрат, 15300 грн. 3% річних на підставі рішення господарського суду Хмельницької області від 19.04.2017р. по справі № 924/164/17 та ухвали господарського суду Хмельницької області від 07.06.2010р. по справі № 4/3-Б-10

За правилами господарського процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як передбачено ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 3 Закону України „Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 4 даного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною другою статті 4 даного Закону встановлено розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" було установлено з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2270 гривні.

Як вбачається із позовної заяви позивач звернувся до суду із позовною вимогою про стягнення 170000 грн. основного боргу, 32300 грн. інфляційних втрат, 15300 грн. 3% річних, при цьому, посилаючись на положення ч. 2 ст. 151 ГПК України просить зарахувати судовий збір, сплачений за подання заяви про видачу наказу до судового збору, встановленого за подання позовної заяви.

Судом відзначається, що згідно із ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Як вбачається із доданих до позовної заяви додатків, позивачем надано в якості доказу сплати судового збору за подання позовної заяви дублікат квитанції № 0.0..1 від 23.04.2021р. на суму 3038 грн., однак доказів сплати решти суми судового збору, що був, як зазначив позивач, сплачений за подання заяви про видачу судового наказу, позивачем не подано.

Відтак, позовна заява не відповідає вимогам ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем не надано доказів про те, що судовий збір сплачений у повному обсязі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем належним чином не виконано вимог ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що звернулась із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Для усунення вказаних в даній ухвалі недоліків надати строк - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили 05.05.2021р. та оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков. 3 прим. (всім рек. з пов. про вруч.): 1 - в наряд; 2 - позивачу ( АДРЕСА_1 ); 3 - відповідачу (32244, Хмельницька обл., Деражняняський р-н, с. Маниківці, вул. Кірова, буд. 17).