ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 справа № 914/455/21

Господарський суд Львівської області в складі судді О.Д. Запотічняк

за участю секретаря судових засідань А.П. Полянського

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Львівського електролампового заводу «Іскра», м. Львів,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кулібаба Владислава Віталійовича, м. Львів,

про стягнення заборгованості у розмірі 112 747,90 грн за договором суборенди нежитлового приміщення

за участю представників сторін:

від позивача: Вербенко П.О.;

від відповідача: не з`явився;

Хід розгляду справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Львівського електролампового заводу «Іскра» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до фізичної особи-підприємця Кулібаба Владислава Віталійовича про стягнення заборгованості у розмірі 112 747,90 грн за договором суборенди нежитлового приміщення.

Ухвалою від 10.03.2021 суд призначив розгляд справи в порядку загального провадження та призначив розгляд справи на 06.04.2021.

В судове засідання 06.04.2021 з`явився представник Позивача, представник Відповідача не зявився, причин не явки не вказав, відтак суд відклав розгляд справи на 20.04.2021. У зв"язку із епідеміологічною ситуацією судове засідання 20.04.2021 не відбулось, засідання відкладено на 06.05.2021.

В судовому засіданні 06.05.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

01.08.2017 року між ТОВ "Торговий дім Львівського електролампового заводу "Іскра" та ФОП Кулібаба В.В. було укладено договір суборенди нежитлового приміщення № 010817/1, згідно якого Позивач передав, а Відповідач прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення по вул. Вулецькій, 14 в м. Львові, загальною площею 346,48 кв. м, для здійснення ним підприємницької діяльності.

Дане нежитлове приміщення знаходиться у володінні та користуванні Позивача у відповідності до договору оренди № 021016/12 від 01.10.2016 р.

Відповідач зобов`язувався сплачувати суборендну плату не пізніше 20 числа наступного за звітним місяцем у безготівковій формі розрахунку на поточний рахунок Орендаря. Розмір щомісячної суборендної плати належної до оплати відповідачем визначено сторонами в п. п. 3.2. Договору в розмірі 5197,20 грн.

Проте Відповідач свої зобов`язання за даним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість по оплаті за оренду нежитлового приміщення та комунальних послуг.

У зв`язку з постійним порушенням строків оплати суборендної плати, а також виникненням значного розміру заборгованості, Договір суборенди нежитлового приміщення від 01.08.2017 № 010817/1 було достроково розірвано з 30.06.2020, відповідно до укладеної додаткової угоди від 30.06.2020. Нежитлове приміщення було повернуто з суборенди 30.06.2020, що підтверджується підписаним сторонами відповідним Актом прийому-передачі від 30.06.2020 № 2.

Одночасно з цим сторонами було проведено звірку стану взаєморозрахунків, про що складено та підписано уповноваженими представниками сторін відповідний Акт звірки № 26 де сума заборгованості становила 96378,72 грн.

08.07.2020 відповідач здійснив часткову оплату заборгованих коштів на суму 7000,00 грн., однак повністю заборгованість так і не оплатив. Станом на дату подачі позову до суду заборгованість відповідача за договором суборенди складала 89 378,82 грн.

За неналежне виконання договірних зобов`язань, позивач нарахував відповідачу 5763,35 грн - 3% річних, 10238,53 грн - інфляційних втрат та 7367,30 грн - пені.

Правова позиція відповідача.

Відповідач в судові засідання явку представника не забезпечив, відзиву на позовну заяву не надав, доказів погашення заборгованості не представив, вимог ухвал суду не виконав, виклики у судове засідання надсилалися за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказана ухвала також була розміщена на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України.

Суд звертає увагу на те, що в ухвалі від 10.03.2021 про відкриття провадження у справі, суд встановив відповідачу строк у 15 календарних днів з дня отримання такої ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті, за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Фактичні обставини встановлені судом.

01.08.2017 року між ТОВ "Торговий дім Львівського електролампового заводу "Іскра" та ФОП Кулібаба В.В. було укладено договір суборенди нежитлового приміщення № 010817/1 (далі - Договір суборенди), згідно якого Позивач (Орендар) передав, а Відповідач (Суборендар) прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 14, загальною площею 346,48 кв. м, для здійснення ним підприємницької діяльності.

Приміщення передано Орендарю на підставі Договору оренди № 021016/12 від 01.10.2016 року, укладеного між Орендарем та ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» (далі - "Власник") (далі - "Договір оренди") (п. 1.3. Договору суборенди).

Приміщення передано Суборендареві в суборенду для здійснення підприємницької діяльності, а саме з метою розташування у ньому закладу харчування. (п. 1.1. Договору суборенди).

Відповідно до п. 4.2.7. Договору оренди. Орендар має право здавати без письмової згоди Орендодавця орендоване приміщення в суборенду. Даний факт підтверджує законність підстав для укладення Договору суборенди.

Орендар повністю виконав умови Договору, а саме згідно з пп. 1.1., 1.2. Договору суборенди, надав відповідачу нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 14, загальною площею 346,48 кв. м, про що свідчить Акт приймання-передачі приміщення від 01 серпня 2017 року, який підписано Сторонами.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3. Договору суборенди суборендар зобов`язується сплачувати суборендну плату не пізніше 20 числа наступного за звітним місяцем у безготівковій формі розрахунку на поточний рахунок Орендаря. Загальна сума суборендної плати за місяць становить 5197,20 грн.

Згідно п. 3.4 договору плата за оренду не включає в себе оплату спожитих Відповідачем комунальних послуг. Понесені Позивачем витрати по оплаті комунальних послуг відшкодовуються Відповідачем в строки та в порядку, що передбачені п.3.3. даного договору (тобто не пізніше 20 числа наступного за звітним місяцем).

Пунктом 3.2. Договору суборенди передбачено, що суборендна плата нараховується з дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі Приміщення.

30 червня 2020 року сторонами підписано Додаткову угоду до Договору суборенди, згідно якої Сторони домовились про дострокове розірвання договору суборенди, згідно якої Договір суборенди № 010817/1 від 01.08.2017р. вважатиметься розірваним з 30 червня 2020 року включно.

Нежитлове приміщення було повернуто з суборенди 30.06.2020, що підтверджується підписаним сторонами відповідним Актом прийому-передачі від 30.06.2020 № 2. Одночасно з цим сторонами було підписано Акт звірки взаєморозрахунків №26 станом на 30.06.2020, де сума заборгованості Відповідача становила 96378,72 грн.

08.07.2020 відповідач здійснив часткову оплату заборгованих коштів на суму 7000,00 грн..

Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача за договором суборенди складала 89 378,82 грн

У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором, за час прострочення Відповідачу нараховано 10 238,53 грн - інфляційних втрат, 5763,35 грн - 3% річних та пені - 7367,30 грн.

Оцінка суду.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Відповідно до ст. 774 ЦК України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця. якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з положеннями ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, 01.08.2017 року між ТОВ "Торговий дім Львівського електролампового заводу "Іскра" та ФОП Кулібаба В.В. було укладено договір суборенди нежитлового приміщення № 010817/1.

На виконання взятих на себе зобов`язань за Договором, Орендар передав нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 14, загальною площею 346,48 кв. м, про що свідчить Акт приймання-передачі приміщення від 01 серпня 2017 року, який підписано Сторонами та долучено до матеріалів справи.

У зв`язку з постійним порушенням строків оплати суборендної плати, а також виникненням значного розміру заборгованості, Договір суборенди нежитлового приміщення від 01.08.2017 № 010817/1 було достроково розірвано з 30.06.2020, відповідно до укладеної додаткової угоди від 30.06.2020.

30.06.2020 нежитлове приміщення було повернуто з суборенди, що підтверджується підписаним сторонами відповідним Актом прийому-передачі від 30.06.2020 № 2.

Разом із підписанням Акту прийому-передачі, сторонами було підписано Акт звірки взаєморозрахунків № 26 станом на 30.06.2020, де сума заборгованості становила 96378,72 грн.

08.07.2020 відповідач здійснив часткову оплату заборгованих коштів на суму 7000,00 грн.Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач взяті на себе договірні зобов`язання не виконав та допустив заборгованість по сплаті суборендних платежів у розмірі 89 378,72 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем було несвоєчасно та не в повному обсязі сплачено суборендні платежі, позивач нарахував відповідачу 10 238,53 грн інфляційних втрат та 5763,35 грн 3% річних нараховані за неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань.

Судом проведено перевірку здійснених позивачем нарахувань інфляційних втрат та 3% річних, зазначає що такі нараховані вірно.

Відповідно до п. 6.2.2. Договору, за несвоєчасну оплату орендної плати Відповідач сплачує Позивачу за кожен день прострочення виконання зобов`язання пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення від несплаченої суми.

Відтак, Позивач нарахував Відповідачу пеню за несплату суборендної плати в розмірі 7367,30 грн.

Судом проведено перевірку правильності нарахування пені, та визначено, що таку здійснено не вірно з огляду на наступне.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою встановлено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Відтак, нарахування пені обчислюється за період з 20.05.2020р. по 20.11.2020р., що складає суму 5 255,25 грн.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково в розмірі 110 635,85 грн заборгованості, з яких : 89 378,72 грн - основна заборгованість, 5763,35 грн - 3% річних, 10238,53 грн - інфляційних втрат та 5255,25 грн пені.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак до стягнення з Відповідача підлягає сума 2227,48 грн судового збору.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Кулібаба Владислава Віталійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Львівського електролампового заводу «Іскра» (79066, м. Львів, вул. Вулецька, 14, ) заборгованість у сумі 110 635,85 грн. та 2227,48 грн судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного

господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 06.05.2021.

Суддя О.Д. Запотічняк