ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.05.2021 Справа № 905/96/21

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман Донецької області

до відповідача Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат іменні Ілліча, м. Маріуполь Донецької області

про стягнення додаткових зборів і плат у розмірі 176 098,75 грн., з яких 66 900,96 грн. плата за користування вагонами, 69 584,40 грн. збір за зберігання вантажу та 39 613,39 грн. плата за охорону вантажу,

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

У судовому засіданні 12.04.2021 оголошено перерву до 05.05.2021 року.

Акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат іменні Ілліча, м. Маріуполь Донецької області про стягнення додаткових зборів і плат у розмірі 216 352,75 грн., з яких 107 154,96 грн. плата за користування вагонами, 69 584,40 грн. збір за зберігання вантажу та 39 613,39 грн. плата за охорону вантажу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договорами про надання послуг №00039/ЦТЛ-2018 від 14.02.2018 та про експлуатацію залізничної під`їзної колії №1/28 від 28.02.2017 в частині сплати збору за зберігання вантажу та охорону вантажу, а також плати за користування вагонами у загальному розмірі 216 352,75 грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст. 173, 193, 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 526, 610, 627, 914 Цивільного кодексу України, ст.ст. 17, 31, 46, 62, 71, 119, 125 Статуту залізниць України, ст.8 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст. 4, 42, 46, 162, 63, 164 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/96/21 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.01.2021 позовну заяву Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман Донецької області залишено без руху.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 25.01.2021 позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/96/21.

05 лютого 2021 року на адресу господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив №09/08 від 28.01.2021 на позовну заяву, в якому останній заперечив проти позовних вимог, зазначивши про несвоєчасне звільнення колій станції призначення виключно з причин, що залежать від перевізника, оскільки згідно ст. 121 Статуту та п.16 розділу 6 Правил користування вагонами і контейнерами залізницею подано вагони у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача, у зв`язку з чим підстави для стягнення плати за користування вагонами відсутні.

Крім того відповідач зазначив, що плата за користування 13 вагонами власності «Центру транспортної логістики» пред`явлена двічі і є неправомірно нарахованою, оскільки відповідачем сплачено залізниці плату у розмірі 40 254,00 грн., що підтверджується відомостями плати ф.ГУ-46. Також відповідач вказав, що під час проведення приймально-здавальних операцій було виявлено 12 вагонів (4 вагони власності ЦТЛ), які мали порушення технічного стану та загрожували безпеці руху, про що було зроблено запис у настільному журналі ф. ВУ-15 працівниками комбінату, при цьому, жодного акта загальної форми ГУ-23 позивач не оформив, що є порушенням п.15 договору №1/28 від 28.02.2017р., ст.31 Статуту залізниць України. Відповідач заперечив в частині нарахованих позивачем збору за зберігання вантажу та збору за охорону вантажу, посилаючись на те, що такі збори можуть бути нараховані за умови затримки вагонів з вини одержувача.

Разом з цим, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав спливу строку позовної давності.

19.02.2021 року на електронну пошту господарського суду Донецької області від позивача надійшла відповідь №2022/377 від 19.02.2021 на відзив, в якій позивач зазначає про безпідставність та необґрунтованість заперечень відповідача, оскільки у спірному випадку вагони не подавались локомотивом залізниці на фронти навантаження (вивантаження), а знаходились на передавальних коліях ст. Маріуполь-Сортувальний і згідно з умовами договору №1/28 від 28.02.2017 мали бути вивезені зі станції локомотивом відповідача впродовж 4 годин після закінчення передавальних операцій. Також зазначив, що укладені між сторонами договори не встановлюють максимальну переробну спроможність фронтів навантаження (вивантаження). Як зазначено позивачем, спірний договір не встановлює будь-яких обмежень щодо мінімальної, максимальної кількості вагонів, що мають забиратися на під`їзну колію відповідача.

Позивач зазначає, що відповідач необґрунтовано вважає, що облік часу користування вагонами має здійснюватися з урахуванням безоплатного терміну зберігання. Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23.

Тому враховуючи, що нарахування плати за користування вагонами здійснено на підставі пам`ятки про подавання вагонів та з урахуванням 4 годин, необхідних для вивезення прийнятого відповідачем вантажу з передавальної колії власником локомотива, плата за користування вагонами нараховується за весь час затримки.

01.03.2021 року через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшли заперечення №09/08 від 22.02.2021, в яких останній вказує що відповідно до умов договору №1/28 від 28.02.2017 передбачено звільнення колій загального користування впродовж 4-х годин, тоді як ст.46 Статуту передбачено безкоштовне користування знаходження вантажу на станції призначення протягом доби. Також відповідачем зауважено, що несвоєчасне звільнення колій станції Маріуполь Сортувальний (потяг №3305) сталося з причин, що залежать від позивача внаслідок подавання вагонів , кількість яких значно перевищила переробну спроможність вантажних фронтів, збільшення середньодобової кількості прибуття вагонів, що призвело до ускладнень в експлуатаційній роботі станції відповідача та безпеки руху.

12.03.2021 року через електронну пошту господарського суду Донецької області від позивача надійшли письмові пояснення №2022/505 від 12.03.2021, в яких зазначено про безпідставне посилання відповідача на ст.46 Статуту залізниць України, оскільки вказана стаття застосовується у випадку вивантаження вантажів у місцях загального користування, тоді як у спірному випадку вивантаження здійснено на під`їзну колію останнього, тобто у місті не загального користування. Також зазначено про затримку вагонів через не забирання власником колії вагонів з передавальний колій ст. Маріуполь Сортувальний впродовж 4 годин після закінчення передавальних операцій.

15.03.2021 та17.03.2021 до господарського суду Донецької області від відповідача надійшли письмові пояснення №09/08 від 12.03.2021, в яких відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених раніше.

У підготовчому судовому засіданні 15.03.2021 судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/96/21 до розгляду по суті на 12.04.2021 року.

09 квітня 2021 року через електронну пошту господарського суду Донецької області від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути з відповідача додаткові збори і плати у розмірі 176 098,75 грн., з яких 66 900,96 грн. плата за користування вагонами, 69 584,40 грн. збір за зберігання вантажу та 39 613,39 грн. плата за охорону вантажу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, суд розглядає справу з урахуванням зменшення позовних вимог.

У судове засідання 05.05.2021 представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи по суті повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву н надав, про дату та час розгляду справи по суті повідомлений належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст.210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (замовник) укладено договір про надання послуг №00039/ЦТЛ-2018, відповідно до п.1.1 якого предметом договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

28.02.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (залізниця) та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (власник колії) укладено договір №1/28 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» при станції Маріуполь-Сортувальний регіональної філії «Донецька залізниця».

Між сторонами підписувались додаткові угоди від 22.05.2018, від 17.07.2018, від 19.11.2019 до договору №1/28 від 28.02.2017.

Додатковою угодою від 17.07.2018 внесено зміни до назви договору №1/28 від 28.02.2017 доповнивши її після слів «при станції Маріуполь-Сортувальний» словами «та станції Асланове».

Відповідно до п.1 договору №1/28 від 28.02.2017 в редакції додаткової угоди від 17.07.2018 згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору, експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику і примикає, зокрема, станцією Сартана ІІ власника колії до станції Маріуполь-Сортувальний стрілкою №4 залізниці до колії насуву на непарну гірку власника колії; стрілкою №18 залізниці до колії розпуску на парну гірку залізниці; стрілкою №103 залізниці до колії №30 станції Маріуполь-Сортувальний залізниці і стрілкою №2 до парної горловини парка прибуття станції Маріуполь-Сортувальний залізниці.

Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії.

За змістом п.2 договору розгорнута довжина під`їзної колії складає 441775 метрів.

У пункті 3 договору № 1/28 від 28.02.2017 зазначено, що рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України (ПТЕ), Інструкції з сигналізації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та маневрової роботи на залізницях України. Приймання та відправлення поїздів виконується на станціях Маріуполь-Сортувальний Залізниці та Рудна Власника колії.

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці: б) по станції Маріуполь - сортувальний на колії № 1, 2, 3, 4, 5 непарного парку приймання поїзда: з різними вантажами і порожніми вагонами, маршрути з доменним коксом. Огляд і передача вагонів в технічному і комерційному відношеннях провадиться на передавальних коліях. Придатність вагонів під навантаження у технічному стані (в т.ч. під подвійні операції), що прибули на станцію Маріуполь-Сортувальний та Рудна встановлюється робітниками Залізниці під час огляду вагонів на здавальних коліях з визначенням їх придатності записом у журналі ф.ВУ-15 (п.5 договору в редакції додаткової угоди від 17.07.2018).

Відповідно до п.6 договору №1/28 від 28.02.2017 в редакції додаткової угоди від 17.07.2018 кількість вагонів в кожній передачі, яка здається власнику колії встановлюється: - в марштрутах з доменним коксом, окатишами залізорудними, порожніми хоперами під навантаження в кількості, що прибули; - в поїздах з різними вантажами по станції Маріуполь-Сортувальний не більше 228 осей (57 вагонів); в поїздах на станцію Асланове, які подаються на станцію Рудна не більше 220 осей (55 вагонів). Вагони, які здані власнику колії, забираються власником колії з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний залізниці впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій, по станції Рудна власника колії - впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій.

За умовами п.14 договору власник колії сплачує Залізниці плату, зокрема, за користування ваганами (контейнерами) згідно Правилам користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва №1; інші збори і плати згідно Статуту залізниць, Правил перевезень вантажів, Тарифного керівництва №1. Збори і плати вносяться залізниці згідно діючому законодавству.

Згідно з п.15 договору №1/28 від 28.02.2017 в редакції додаткової угоди від 17.07.2018 при переданні на під`їзну колію несправних власних вагонів або контейнерів, що належать підприємствам або власності перевізника залізниця складає відповідний акт загальної форми ГУ-23 та при поверненні даних вагонів у порожньому стані на передавальні колії складається ф.ВУ-23М та дається повідомлення до Автоматизованої Системи УЗ.

Термін дії договору продовжується до 31.12.2020 включно (п.19 договору №1/28 від 28.02.2017 в редакції додаткової угоди від 19.11.2019).

27 червня 2020 року о 07:05 год. на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці на адресу Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» зі станції Волноваха Донецької залізниці прибув потяг №3305.

Згідно Пам`ятки №1770 про подавання вагонів вбачається, що позивачем передано, а відповідачем прийнято 50 вагонів 27.06.2020 о 09:58 год. (а.с.29).

З Пам`ятки №1772 про подавання вагонів вбачається, що 27.01.2020 о 10:05 год. позивачем передано, а відповідачем прийнято 1 вагон №24430985 (а.с.30).

Відповідно до Пам`ятки №1775 про подавання вагонів, 27.06.2020 о 09:58 год. позивачем передано, а відповідачем прийнято вагони №24373086 та №24628570 (а.с.31).

За Пам`яткою №1786 про подавання вагонів, 27.06.2020 о 20:05 год. позивачем передано, а відповідачем прийнято два вагони №24378200 та №26253492 (а.с.32).

Вказані пам`ятки підписані відповідачем без зауважень щодо технічного стану вагонів.

27.07.2020 позивачем, у присутності агента комерційного станції Маріуполь-Сортувальний Сібгатулліної В.М. та прийомоздавальника ПрАТ ММК ім. Ілліча Деменченко Н.В., складено Акт про затримку вагонів №1-36, в якому зазначено, що потяг №3305 у кількості 55 прибув 27.06.2020 о 07:05 год. на 4-у колію парка прибуття. Состав у кількості 55 вагонів прибраний з 4-ї колії парка прибуття ст. Маріуполь Сортувальний 01.07.2020 о 04:40 год. Вагони просоювали з вини вантажоотримувача.

Вказаний акт підписаний представником відповідача з зауваженнями наступного змісту: Термін, вказаний в договорі, має декларативний характер і не несе за собою фінансову відповідальність (а.с.33).

Відповідно до Акту загальної форми №6-219 від 01.07.2020, складеного позивачем, на 4 колії ст. Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці з вини вантажоотримувача - ПрАТ «ММК ім. Ілліча» простоював поїзд №3305 в кількості 56 вагонів, 52 вагони з 13:58 год. 27.06.2020, 1 вагон з 14:05 год. 27.06.2020, 2 вагони 00:05 год. 28.06.2020. Вагони з 4-ї колії ст. Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці забиралися вантажовласником колії 01.07.2020 о 04:40 год.

За час простою позивачем нарахована плата за користування вагонами у кількості 55 власних вагонів у розмірі 89 295,80 грн. без ПДВ (107 154,96 грн. з урахуванням ПДВ), що вбачається з відомості плати за користування вагонами (ф. ГУ-46) №02079088р (а.с.35-37).

Згідно накопичувальної картки (ф. ФДУ-92) №01070614 від 03.07.2020 залізницею нарахований збір у загальному розмірі 90 998,16 грн. без ПДВ (109 197,79 грн. з урахуванням ПДВ), з яких збір за зберігання 35 вагонів з вантажем у сумі 56 917,00 грн. без ПДВ та збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях на коліях станції (20 вагонів) у сумі 1 070,00 грн. без ПДВ, а також збір за охорону вантажу у сумі 33 011,16 грн. без ПДВ (а.с.38).

Вказана накопичувальна картка підписана представником відповідача з зауваженнями наступного змісту: «Сума 90 998,16 грн. відхиляється, буде розглянута у претензійному порядку».

Претензією №М Дон Філія -2007/4175 від 22.10.2020 позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити грошові кошти у розмірі 216 352,75 грн., що складається з плати за користування вагонами, збору за зберігання та охорону вантажу.

У відповіді №94/807 від 16.11.2020 на претензію відповідач відхилив вимоги додаткових зборів у загальному розмірі 216 352,75 грн., зазначивши про несвоєчасне звільнення колій станції Маріуполь-Сортувальний виключно з причин, що залежали від позивача.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договорами про надання послуг №00039/ЦТЛ-2018 від 14.02.2018 та про експлуатацію залізничної під`їзної колії №1/28 від 28.02.2017 в частині сплати збору за зберігання вантажу та охорону вантажу, а також плати за користування вагонами, позивач наполягає на примусовому стягненні з відповідача боргу у розмірі 216 352,75 грн., внаслідок не забирання вантажу у кількості 55 вагонів з 4-ї колії станції Маріуполь Сортувальний своїм локомотивом протягом 4-х годин після закінчення передавальних операцій, у зв`язку з чим виникла затримка, загальний час якої складає 86 год. 42 хв. (за період з 13 год. 58 хв. 27.06.2020 по 04 год. 40 хв. 01.07.2020 за знаходження на коліях станції 52 вагонів), 86 год. 35 хв. (за період з 14 год. 05 хв. по 04 год. 40 хв. 01.07.2020 за знаходження на коліях станції 1 вагону), 76 год. 03 хв. (за період з 00 год. 05 хв. 28.06.2020 по 04 год. 40 хв. 01.07.2020 за знаходження на коліях станції 2 вагонів власності філії «Центру транспортної логістики» АТ «Укрзалізниця»).

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно з ст.914 Цивільного кодексу України, ст.307 Господарського кодексу України, ст.8 Закону України «Про залізничний транспорт» перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Форму договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги встановлено Правилами розрахунків за перевезення вантажів (додаток № 1 до пункту 2.3 названих Правил). У договорі визначаються обсяги, строки та умови надання транспортних засобів, порядок розрахунків за перевезення та додаткові послуги, а також відповідальність за порушення зобов`язань.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1,2 ст.8 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезень у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Отже, правовідносини з перевезення вантажів залізничним транспортом на підставі договорів про надання послуг перевезення, укладених із суб`єктами господарювання-замовниками, регулюються в порядку, визначеному Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншим галузевим законодавством, що застосовується під час надання залізницею послуг з перевезення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджено Статут залізниць України, положення якого згідно з пунктом 2 Статуту визначають обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Пунктом 3 Статуту залізниць передбачено, що його дія поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

За приписами ст.64 Статуту для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під`їзні колії.

Згідно з ст.71 Статуту Залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором.

Так, умовами абз.2 п.6 договору № 1/28 про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ «ММК Ілліча» при станції Маріуполь-Сортувальний від 28.02.2017 (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018) визначено, що відповідач повинен забирати вагони з передавальної колії станції Маріуполь-Сортувальний залізниці протягом 4-х годин після закінчення передавальних операцій.

При цьому, сторони узгодили, що під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії, тобто відповідачем (п.1. договору № 1/28 від 28.02.2017 в редакції додаткової угоди від 17.07.2018).

Як встановлено судом, згідно Пам`яток про подавання вагонів №1770, №1772, №1775 та №1786 залізницею передані, а вантажоодержувачем прийняті 50 вагонів - 27.06.2020 о 09:58 год., 1 вагон - 27.06.2020 о 10:05 год., 2 вагони - 27.06.2020 о 09:58 год. та 2 вагони - 27.06.2020 о 20:05 год. без зауважень щодо їх технічного стану.

Таким чином відповідно до умов договору №1/28, відповідач мав забрати 52 вагонів не пізніше 13:58 год. 27.06.2020, 1 вагон - не пізніше 14:05 год. 27.06.2020, 2 вагони не пізніше 00:05 год. 28.06.2020.

Водночас, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, вагони з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний забрані локомотивом ПрАТ «ММК ім.Ілліча» о 04 год. 40 хв. 01.07.2020, тобто загальний час простою 53 вагонів склав 86 год. 42 хв., загальний час 2 вагонів склав 76 год. 03 хв., що підтверджено Пам`ятками про подавання вагонів №1770, №1772, №1775 та №1786 та Актом на затримку вагонів №1-36 від 01.07.2020, який підписано вантажоодержувачем з зауваженнями щодо декларативності вказаного у договорі терміну, порушення якого не несе за собою фінансову відповідальність.

Отже, фактично потяг простояв на колії станції Маріуполь-Сортувальний до 04:40 год. 01.07.2020, про що позивачем у присутності комерційних агентів станції Маріуполь-Сортувальний складено Акт загальної форми №6-219.

З посиланням на п.15 р.6 ч.1 Правил перевезень вантажів на залізничному транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 № 165/3458, п.5 глави 5 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 за час простою залізницею відповідачу нарахована плата за користування вагонами та внесена до відомості плати за користування вагонами (ф. ГУ-46) №02079088р у розмірі 89 295,80 грн. без ПДВ (107 154,96 грн. з ПДВ).

Відповідно до ст.119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999, встановлено порядок і умови обліку нарахувань плати за користування вагонами, а саме облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться: на станціях відправлення та призначення за відомістю плати ф.ГУ-46, пам`яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку ф.ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23. Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами.

Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій. Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Час закінчення приймально-здавальних операцій фіксується в пам`ятках про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, на підставі яких формуються відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка є первинним документом бухгалтерського обліку. При цьому усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (що не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість (пункт 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2600 за № 864/5085).

Внесення плати за користування вагонами здійснюється у порядку, встановленому Правилами користування вагонами і контейнерами (ст.119-126 Статутом залізниць України).

Плата за користування вагонами нараховується згідно п.15 «Правил користування вагонами і контейнерами» та Тарифного керівництва №1 розділ 5 «Ставки плати за користування вагонами і контейнерами залізниць», пункт 1.5 (таблиця №1) з урахуванням діючого коефіцієнта телеграфної вказівки №00019/ЦМ підписний №Ц-4/6-60/14-19 від 29.03.2019.

Згідно Тарифного керівництва №1 розділ 5 (таблиця № 1) при нарахуванні плати за час затримки протягом 87 годин на коліях залізниці 42 власних вагонів враховується загальна сума ставки за 45 годин 206,20 грн. та 16,00 грн. за кожну наступну годину:

((87-45)х16) + 206,20 грн. = 878,2*3,023(коеф.)=2654,79 грн. : 50% (для власних вагонів) = 1327,40 грн. х 42 (вагони) = 55750,80 грн. без ПДВ.

Загальна сума плати за користування 42 власними вагонами за час затримки становить 66 900,96 грн. з ПДВ.

Розрахунок плати за 13 вагони власності філії Центр транспортної логістики АТ Укрзалізниця , оскільки на суму плати 40 254,00 грн. за 13 вагонів власності філії Центр транспортної логістики АТ Укрзалізниця позивачем зменшено суму позову.

Таким чином, загальна сума плати за користування 55 власними вагонами за час затримки становить 66 900,96 грн. з ПДВ.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок плати за користування вагонами, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, з огляду на що, позовні вимоги в частині стягнення плати за користування вагонами підлягає задоволенню повністю у розмірі 66 900,96 грн.

При цьому, посилання відповідача на визначену в акті обстеження під`їзної колії середньодобову кількість вагонів по ст. Маріуполь-Сортувальний у розмірі 219 одиниць (п.9 акту) суд до уваги не приймає, оскільки ні умовами укладених між сторонами договорів, ні актом обстеження не передбачена заборона залізниці подавати вагони (виставляти на передавальні колії станції Маріуполь-Сортувальний) у більшій від зазначеної кількості.

Крім того, суд звертає увагу, що за умовами укладених між сторонами договорами максимальна переробна спроможність фронтів навантаження (вивантаження) комбінату не визначена.

Відповідно до ст.46 Статуту залізниці України одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з п.2 Збір за зберігання вантажів на місцях загального користування розділу Збори за роботи та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів Тарифного керівництва №1 термін безоплатного зберігання обчислюється згідно з відповідними Правилами. Після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі, зокрема 4,00грн. за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тон. Збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці), а також за зберігання тварин (з голови) справляється в розмірі 5,9 за добу.

У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

З посиланням на п.8 р.7 ч.1 Правил перевезень вантажів на залізничному транспорті, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 №644 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 866/5087 за час знаходження вагонів на місцях загального користування (коліях станції) залізницею відповідачу був нарахований збір за зберігання вантажу в 58 вагонах у загальній сумі 69 584,40 грн. з ПДВ.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок збору за зберігання вантажу, суд встановив, що він здійснений з дотриманням чинного законодавства, а саме урахуванням терміну безоплатного зберігання, визначеного ст.46 Статуту залізниць України.

Отже, здійснивши перевірку розрахунку збору за зберігання, суд встановив, що збір за зберігання вантажу складає 57 987,00 грн., із розрахунку:

1) плата за зберігання вантажу у 35 вагонах - 1569 тон (загальна вага нетто 35 завантажених вагонів) х 4,00грн (розмір збору за зберігання однієї тони вантажів) х 3,023 (коеф.) х 3 (кількість днів зберігання з 00:00год. 28.06.2020 до 04:40 год. 01.07.2020 з урахуванням того, що у всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної (п.2.1. Розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги) = 56 917,00 грн. + 20% ПДВ = 68 900,40 грн.;

2) плата за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях на коліях станції (20 вагонів) - 5,9 (розмір збору за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях) х 3,023 (коеф.) х 3 (кількість днів зберігання з 00:00год. 28.06.2020 до 04:40 год. 01.07.2020 з урахуванням того, що у всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної (п.2.1. Розділу ІІІ Збірника тарифів

на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги) х 20 вагони = 1070,00 грн. + 20% ПДВ = 1284,00 грн.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення збору за зберігання вагонів підлягають задоволенню у сумі 69 584,40 грн.

Згідно з ч.2 ст.12 Закону України Про залізничний транспорт охорона вантажів і об`єктів залізничного транспорту здійснюються відомчою воєнізованою охороною АТ Укрзалізниця.

Під час розгляду справи позивач та відповідач не заперечували щодо того, що вантаж, адресований ПрАТ ММК ім. Ілліча, який знаходився у вагоні №66568411, включено до Переліку вантажів, які повинні супроводжуватися особовим складом відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті на всьому шляху прямування залізницями України, затвердженого наказом Міністерства транспорту і зв`язку України Про охорону і супроводження вантажів, що перевозяться залізничним транспортом України №18 від 20.01.1997, зареєстрованого в Мін`юсті України №36/1840 від 20.02.1997, у редакції наказу Мінінфраструктури України № 363 від 27.06.2012, зареєстрованого в Мін`юсті України №1171/21483 від 12.07.2012, за кодами тарифної групи 214, зазначений Перелік затверджений профільним міністерством на виконання постанови Кабінету Міністрів України Про забезпечення охорони вантажів, що перевозяться залізничним транспортом №106 від 22 лютого 1994 року.

Відповідно до вимог п.31.5 Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317від 26.03.2009, якщо на станціях з причин, не залежних від залізниці, виникає затримка вантажу, що охороняється, то з відправника (одержувача, експедитора) додатково справляється плата згідно з табл. 4.

Плата за охорону вантажу, який затримано на станціях з причин, не залежних від залізниці, нараховується кожному відправнику (одержувачу, експедитору) окремо. Плата за ставками, установленими для групи вагонів (контейнерів) або для прямих маршрутів, нараховується у разі затримки декількох вагонів (контейнерів), що були пред`явлені до перевезення одним відправником за одним напрямком перевезення від станції відправлення до станції призначення і оформлені одним перевізним документом.

Відповідно до таблиці 4 тариф грн/ваг-год залежить від кількості вагонів, що охороняються при затримці вантажів і за охорону вагонів у кількості від 1 до 5 включно встановлений у розмірі 24,00 гривень. Час затримки зазначається в акті загальної форми ГУ-23 з моменту її виникнення до закінчення. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Як вбачається з Акту загальної (форми ГУ-23) №6-219 від 01.07.2020 у затриманому потязі знаходився 5 вагонів №56957673, №62007570, №56968761, №61857132, №53530481 з вантажем, який підлягав охороні.

За затримку вантажу, який охороняється з причин, не залежних від залізниці, відповідачу нарахований тариф за охорону вантажу: 24 грн. х 5 вагонів х 91 год. х 3,023 (діючий коефіцієнт) = 33 011,16 грн. без ПДВ. (39 613,39 грн. з урахуванням ПДВ).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок за охорону вантажу, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, а отже й про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення збору за охорону вантажу у розмірі 39 613,39 грн.

Заява відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ст.258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Згідно ч.5 ст. 315 Господарського кодексу України для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Статтею 137 Статуту передбачено, що позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців. Зазначений шестимісячний термін обчислюється:

а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу;

б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Вказане положення пов`язує шестимісячний термін для пред`явлення перевізником позову саме з моментом настання події, що є підставою для подання позову.

За змістом ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Подією, яка стала підставою для подання позову є несвоєчасне вивезення вагонів відповідачем, про що складено акт загальної форми ГУ-23 № 6-242 від 01.07.2020 року.

Таким чином, саме з дати складання цього акту починається перебіг строку позовної давності, а отже шестимісячний термін для пред`явлення позовних вимог з урахуванням ст.254 Цивільного кодексу України спливає - 01.01.2021 року.

З матеріалів справи вбачається, позовна заява надіслана до суду є 04.01.2021, про що свідчить експрес накладна «Укрпошти» №775.

Водночас, як вбачається з Довідки «Укрпошта» від 02.04.2021, наявної в матеріалах справи, позивачем подані документи до відправлення до підприємства зв`язку 30.12.2020, отже суд зазначає, що у даному випадку днем подання позову слід вважати саме 30.12.2020, оскільки, як зазначено у довідці, неможливість направити цінні листи 30.12.2020 сталось внаслідок технічної проблеми програми відправлення.

Також, в підтвердження вказаних обстави слугує штемпель «Укрпошта» на описі вкладення у цінний лист №1503 (а.с.48).

Таким чином, на момент подання позову в даній справі - 30.12.2020, строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача заборгованості не сплив.

Судові витрати у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача.

При цьому, судовий збір у розмірі 603,81 грн. підлягає поверненню позивачу внаслідок зменшення позовних вимог за відповідним клопотанням останнього відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 127, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман Донецької області до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат іменні Ілліча, м. Маріуполь Донецької області про стягнення додаткових зборів і плат у розмірі 176 098,75 грн., з яких 66 900,96 грн. плата за користування вагонами, 69 584,40 грн. збір за зберігання вантажу та 39 613,39 грн. плата за охорону вантажу задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат іменні Ілліча (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, буд.1; ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Українська залізниця (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; ) додаткові збори і плати у розмірі 176 098,75 грн., з яких 66 900,96 грн. плата за користування вагонами, 69 584,40 грн. збір за зберігання вантажу та 39 613,39 грн. плата за охорону вантажу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 641,48 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 05.05.2021 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/