номер провадження справи 28/22/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 Справа № 908/215/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни, розглянувши при секретарі Федоровій К.О. у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/215/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Логіст-Хім (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29, ідентифікаційний код 39071718)

до відповідача Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ідентифікаційний код 43143945)

про компенсацію немайнової шкоди

за участю представників:

від позивача Чмут С.В., ордер серії АР №1040565 від 18.03.21, адвокат;

від відповідача Корольов О.О., головний державний інспектор Головного управління ДПС у Запорізькій області, посвідчення РЕ№000464 від 22.07.2020; Принцовський Д.В., головний державний інспектор ГУ ДПС у Запорізькій області, посвідчення РЕ№000190 від 14.01.2020;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Логіст-Хім з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про компенсацію немайнової шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в період з 16.03.2018 по 05.04.2018 посадовими особами Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 29.01.2014 по 31.12.2017, за результатами якої складено Акт від 13.04.2018 №224/08-01-14-01/39071718 (далі акт перевірки). В акті перевірки зроблено висновки про заниження показника результату фінансового результату, зокрема показників рядка 02 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств. Вказані обставини встановлено рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №280/504/19. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020 у справі № 280/504/19 спростовано викладені в акті перевірки висновки про завищення позивачем суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток за 1 квартал 2017 року на суму 72257 грн. та заниження позивачем податку на прибуток у загальному розмірі 243 419 грн. Також позивач вказує, що 29.08.2018 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області на підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов`язання по податку на прибуток, що встановлено рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №280/504/19. На думку позивача, немайнова шкода полягає у тому, що внаслідок безпідставного внесення в акт перевірки висновків про заниження показника результату фінансового результату державний службовець спровокував застосування до позивача фінансових санкцій. Позивач вважає, що розмір компенсації за непрозорі і неясні дії державного службовця ДФС у Запорізькій області, які збільшили ризик власник помилок, справедливо було б визначити у розмірі річного податку на прибуток підприємств, який позивач сплатив державі у 2017 році в сумі 182917,00 грн. (128209,00 грн. + 54708,00 грн.). Проте позивач вказує, що згідно з ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом. Тому на підставі ст. 56 Конституції України позивач просить суд визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди за внесення до акту перевірки безпідставних висновків про заниження показника результату фінансового результату, відшкодувати за рахунок держави компенсацію немайнової шкоди у визначеному судом розмірі.

Позов заявлено на підставі норм ст. 56 Конституції України, ст. 23 Цивільного кодексу України, ст. 34 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність.

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Федорової О.В.

Ухвалою від 01.02.2021 позовну заяву залишено без руху на підставі ст. ст. 174, 234 ГПК України та надано позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У встановлений строк на виконання вимог суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків та заява з викладенням прохальної частини позову, відповідно до якої позивач просить суд визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди за внесення до акту перевірки безпідставних висновків про заниження показника фінансового результату, відшкодувати за рахунок держави компенсацію немайнової шкоди у визначеному судом розмірі 466548,75 грн.

Ухвалою суду від 18.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 28/22/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.03.2021 об 11 год. 00 хв.

10.03.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд прийняв відзив до розгляду.

В судовому засіданні 18.03.2021 були присутні представники позивача та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд

Суд оголосив перерву в підготовчому засіданні на 13.04.21 об 11 год. 20 хв., надав позивачу строк для надання відповіді на відзив - 10 днів з дати судового засідання, а відповідачу - строк для надання заперечень на відповідь на відзив - 10 днів з дати судового засідання.

26.03.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач не погодився із запереченнями відповідача проти позову. Суд прийняв відповідь на відзив до розгляду.

В судовому засіданні 13.04.2021 були присутні представники позивача та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Представники сторін повідомили суду, що сторони надали суду всі заяви по суті спору та з процесуальних питань, а також надали всі наявні у них докази. Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті. Всі необхідні підготовчі дії відповідно до ч. 1 ст. 177 ГПК України судом здійснені.

За таких обставин суд ухвалив закрити підготовче провадження, призначити справу до розгляду по суті 27.04.2021 об 11 год. 30 хв.

В судовому засіданні 27.04.2021 були присутні представники позивача та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві.

В судовому засіданні 27.04.2021 судом прийнято рішення, проголошено його вступну та резолютивну частини.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

05.02.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява у справі № 280/504/19 Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіст-Хім» до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області №, № від 29.08.2018.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі № 280/504/19, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020 у справі № 280/504/19, даний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області №, № від 29.08.2018, стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіст-Хім» судовий збір у розмірі 5338,38 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Отже, судове рішення у справі № 280/504/19 набрало законної сили 04.11.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судовим рішенням у справі № 280/504/19 встановлено, що в період з 16.03.2018 по 05.04.2018, на підставі направлень від 16.03.2018 №585, №586, №587, №588 посадовими особами Головного управління ДФС у Запорізькій області, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20 та п.75.1 ст. 75, п.77.1 п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України, наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області №679 від 03.03.2018 проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіст-Хім» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 29.01.2014 по 31.12.2017, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, за результатами якої складено Акт від 13.04.2018 №224/08-01-14-01/39071718 (далі Акт від 13.04.2018).

За результатами перевірки, згідно розділу IV «Висновки» Акту від 13.04.2018, контролюючим органом встановлено наступні порушення: п.44.1, п.44.2 ст. 44, п.п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено податок на прибуток у загальній сумі 243419,00 грн., в т.ч. у 2015 році на суму 82556 грн.; у 2016 році на суму 94015,00 грн.; у 2017 році на суму 66848,00 грн.; завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 72257,00 грн, в т.ч. по періодах: за 1 кв. 2017 року на суму 72257,00 грн.

29.08.2018 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області на підставі Акту від 13.04.2018 прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток за 1 квартал 2017 року на суму 72257,00 грн.

Також 29.08.2018 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області на підставі Акту від 13.04.2018 прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов`язання по податку на прибуток у загальному розмірі 283634,75 грн., з них 243419,00 грн. за податковим зобов`язанням, 40212,75 грн. за штрафними (фінансовим санкціями (штрафами).

За результатами розгляду справи судом у справі № 280/504/19 визнано безпідставними висновки органу ДФС в Акті перевірки про заниження показника результату фінансового результату, зокрема заниження показників рядка 02 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток)», визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку на суму всього 1352335,00 грн., в тому числі по періодам 2015 рік на суму 458647,00 грн., 1 квартал 2016 року 180002,00 грн., півріччя 2016 року на суму 372233,00 грн., 3 квартали 2016 року на суму 444770,00 грн., 2016 рік на суму 522307,00 грн, 1 квартал 2017 року на суму 132869,0 грн., півріччя 2017 року на суму 205584,0 грн., 3 квартали 2017 року на суму 347187,00 грн., 2017 рік на суму 371381,00 грн.

Також встановлено, що висновок контролюючого органу про заниження податку на прибуток у загальній сумі 243419 грн., в т.ч. у 2015 році на суму 82556,00 грн.; у 2016 році на суму 94015,00 грн.; у 2017 році на суму 66848,00 грн. та завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 72257,00 грн, в т.ч. по періодах: за 1 кв. 2017 року на суму 72257,00 грн. по взаємовідносинам з ПП «Юніс-ТЕП», ТОВ «ЮА-Транс» не відповідає положенням діючого законодавства України та фактичним обставинам справи.

На підставі вказаних обставин судом у справі № 280/504/19 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області №, № від 29.08.2018.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу України шляхом поділу.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 682-р «Питання Державної податкової служби» Державна податкова служба розпочала здійснення функцій і повноважень Державної фіскальної служби з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області, затвердженого наказом державної податкової служби України від 12.11.2020 №643, Головне управління Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області (відповідач) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України та забезпечує реалізацію повноважень Державної податкової служби України на території Запорізької області.

Товариство з обмеженою відповідальністю Логіст-Хім (позивач), вказує, що внаслідок безпідставного внесення в акт перевірки висновків про заниження показника результату фінансового результату державний службовець спровокував застосування до позивача фінансових санкцій. Позивач вважає, що розмір компенсації за непрозорі і неясні дії державного службовця ДФС у Запорізькій області, які збільшили ризик власник помилок, справедливо було б визначити у розмірі 466548,75 грн.

Щодо заперечень відповідача проти підвідомчості даного спору господарському суду суд зауважує, що відповідно до ч. 5 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

В даному випадку заявлена тільки вимога про відшкодування немайнової шкоди.

Отже, спірні правовідносини сторін є господарськими та регулюються нормами, що визначають порядок відшкодування немайнової шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю органів державної влади за рахунок держави.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. ст. 8, 19 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч.1 ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 170 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12, ст. 15, ч. ст. 20 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі: у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Із аналізу положень вищенаведеного законодавства слідує, що моральна (немайнова) шкода, це втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона полягає у применшенні немайнового блага. Об`єктом правопорушення є немайнове право: здоров`я, честь, гідність, ділова репутація тощо. Термін моральна шкода застосовують переважно до фізичних осіб, тоді як до юридичних осіб застосовується поняття немайнової шкоди. Це шкода, заподіяна порушенням законних немайнових прав юридичних осіб. Її наслідками є приниження репутації, формування негативної оцінки як учасника правовідносин, і як результат зменшення контрагентів, а отже, і майнові втрати.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, яким є ступінь вини заподіювача, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини.

Позивач вважає, що розмір компенсації за непрозорі і неясні дії державного службовця ДФС у Запорізькій області, які збільшили ризик власник помилок, справедливо було б визначити в розмірі річного податку на прибуток підприємств, який позивач сплатив державі в 2017 році в сумі 182917,00 грн. (128209,00 грн. + 54708,00 грн.). На підтвердження сплати податку позивач надав банківські виписки про сплату податку на прибуток у 2017 році (від 17.08.2017 на суму 128209,00 грн. та від 13.11.2017 на суму 54708,00 грн.). Також позивач вказує в заяві про збільшення позовних вимог, що за розрахунком податкового органу позивач мав сплатити додаткові 243419,00 грн. податку на прибуток підприємств у 2017 році та 40212,75 грн. штрафу.

Таким чином, всього розмір компенсації за розрахунком позивача складає 466548,75 грн. (182917,00 грн. + 243419,00 грн. + 40212,75 грн.).

Також позивач обґрунтовує наявність шкоди тим, що, окрім грошових коштів, втратив час, а саме: замість того, щоб займатися виробництвом, позивач був вимушений займатися оскарженням рішенням суб`єкта владних повноважень і доводити протиправність його рішень.

Позовні вимоги про відшкодування немайнової шкоди ґрунтуються на судовому рішенні у справі № 280/504/19, яким визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області №, № від 29.08.2018.

Отже, неправомірність дій Головного управління ДФС у Запорізькій області, виконання функцій якого на даний час покладено на відповідача, встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, та вважається доведеною в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Щодо факту завдання позивачу немайнової шкоди у зв`язку з прийняттям оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суд зазначає наступне.

За вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи зі змісту норм ст. ст. 23, 1173 Цивільного кодексу України для встановлення складу цивільного правопорушення, яке може бути підставою для стягнення немайнової шкоди, завданої незаконними діями державного органу, необхідно встановити наявність таких елементів складу господарського правопорушення: протиправну поведінку; наявність шкоди та її розмір; причинний зв`язок між порушенням зобов`язання та завданою шкодою.

В даному випадку позивачем не доведено факт спричинення йому немайнової шкоди неправомірними діями відповідача, її розмір та наявність причинного зв`язку між діями відповідача та заявленою немайновою шкодою.

Так, виходячи зі змісту позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, втрати немайнового характеру внаслідок неправомірних дій відповідача полягають тільки у витраченому позивачем часі на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень. Однак при цьому позивач не навів розрахунку цих втрат у грошовому вираженні.

Посилання позивача на сплату ним податку на прибуток у 2017 році в сумі 182917,00 грн., а також вимогу податкового органу про сплату додатково 243419,00 грн. податку на прибуток підприємств у 2017 році та 40212,75 грн. штрафу, свідчать про майновий характер правовідносин між сторонами. У той же час згідно з ч. 4 ст. 23 Цивільного кодексу України Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Суд зазначає, що застосування позивачем передбаченого законодавством способу захисту своїх прав шляхом оскарження податкових повідомлень-рішень орану податкової служби в судовому порядку не є безперечним доказом факту завдання немайнової шкоди позивачу з боку даного органу, оскільки судовий розгляд покликаний встановити об`єктивну істину у справі, яка може виразитися як у задоволенні вимог позивача, так і у встановленні безпідставності позовних вимог.

Отже, витрачений позивачем час на оскарження дій Головного управління ДФС у Запорізькій області, не перебуває в прямому причинному зв`язку із заявленими до стягнення грошовими вимогами.

Підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога вважається відкликаною, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно з п. 60.5 ст. 60 цього Кодексу у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Судове рішення у справі № 280/504/19 набрало законної сили 04.11.2020.

Таким чином, права позивача, які були порушені у зв`язку із застосуванням до позивача неправомірних податкових повідомлень-рішень, були поновлені в судовому порядку 04.11.2020.

В даній справі судом не встановлено факту невиконання відповідачем даного судового рішення чи інших обставин, які свідчать про порушення відповідачем принципу обов`язковості судових рішень та прав позивача, зокрема застосування до позивача на підставі скасованих податкових повідомлень-рішень будь-яких обмежувальних заходів або настання для позивача інших негативних наслідків немайнового характеру, що можуть мати вираження в грошовому розмірі.

Отже, факт завдання позивачу немайнової шкоди внаслідок дій Головного управління ДФС у Запорізькій області позивачем не доведений.

За таких обставин підстави для задоволення позову в даній справі відсутні.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду судовий збір не справляється. На підставі вказаної норми позивачем судовий збір не сплачувався.

Враховуючи зазначене, відсутні підстави для розподілу судових витрат у даній справі.

Керуючись ст. ст. 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Набрання рішенням законної сили, строк на апеляційне оскарження та порядок подачі апеляційної скарги визначені статтями 241, 256, 257 ГПК України з урахуванням положень пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області.

Повне судове рішення складено 11.05.2021.

Суддя О.В.Федорова