ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

07.05.2021 Справа № 904/4547/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль", м. Київ

до Приватного підприємства "Укртрансзбут", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості у розмірі 490 601, 71 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Укртрансзбут" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 490 601, 71 грн., з яких 450 000, 00 грн. - сума позики, 18 086, 30 грн. - пеня, 4 290, 41 грн. - 3% річних, 18 225, 00 грн. - інфляційні втрати.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору № 28/01/20 від 28.01.2020 в частині повернення суми позики.

Крім того, за змістом позову викладено заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Приватного підприємства "Укртрансзбут" в розмірі наданої суми позики, оскільки на думку заявника невжиття такого заходу може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Згідно ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, тощо).

Саме лише посилання в заяві на несплату Відповідачем заборгованості не є доказом вчинення останнім дій, спрямованих на ухилення від виконання обов`язку перед Позивачем щодо повернення суми позики, що свідчить про недоведеність останнім обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову, а отже не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволені заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Ліпинський