СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. Справа № 917/289/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Россолов В.В. , суддя Слободін М.М.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Приватного підприємства "Кода"(вх. №1007 П/1)

на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 09.03.2021, ухвалену суддею Паламарчуком В.В.,

у справі № 917/289/21

за позовною заявою Приватного підприємства "Кода", 07400, Київська область, м.Бровари, бульвар Незалежності, буд. 9, кв. 3,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АВК ПРЕС", 38751, Полтавська область, с. Розсошенці, вул. Горбанівська, буд. 1,

про стягнення 102530,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.03.2021 у справі №917/289/21 позовну заяву Приватного підприємства "Кода" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВК ПРЕС" про стягнення 102530,00 грн заборгованості за договорами повернуто заявнику.

Позивач з ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.03.2021 у справі №917/289/21 не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Кода" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 09.03.2021 у справі №917/289/21, скасувати ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви, направити справу № 917/289/21 для продовження розгляду до Господарського суду Полтавської області.

Апелянт зазначає, що його позовні вимоги ґрунтуються на двох договорах поставки, а саме: №01092015/1 від 01.09.2015 та №001-09/4 від 09.04.2016, які мають ідентичні умови поставки, оплати, передбачають постачання однакового товару одного виробника, договори поєднані фактичними обставинами, на яких ґрунтуються вимоги, тобто є однорідними позовними вимогами. А факт оплати за вказаними договорами підтверджується відповідними банківськими виписками, в деяких з них не точно/без посилання на договір зазначено призначення платежу, а тому окремий розгляд позовних вимог утруднить встановлення обсягу виконання відповідачем за спірними договорами.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2021 для розгляду апеляційної скарги визначено склад суду: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Ільїн О.В., суддя Слободін В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Кода" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 09.03.2021 у справі №917/289/21. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "АВК ПРЕС" строк до 26.04.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв та клопотань до 26.04.2021. Розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства "Кода" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 09.03.2021 у справі №917/289/21 ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 постановлено Приватному підприємству "Кода" до 30.04.2021 надати до Східного апеляційного господарського суду оригінал позовної заяви б/н від 23.02.2021 разом з усіма додатками до неї.

05.05.2021 до Східного апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали від 27.04.2021 від позивача засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява з додатками (відповідно до інформації АТ "Укрпошта" передана організації поштового зв`язку 28.04.2021).

Розпорядженням керівника апарату суду від 05.05.2021 у зв`язку з відпусткою судді Ільїна О.В., який входить до складу колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2021 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Слободін М.М., суддя Россолов В.В.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження та розгляд справи без повідомлення учасників провадження.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву.

Згідно з ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене колегія суддів здійснює розгляд за наявними в справі матеріалами.

Як вже зазначалось вище, вказана апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи, зважаючи на приписи ч. 2 ст. 271 ГПК України, якими передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені зокрема в п. 6 частини першої статті 255 цього Кодексу, а саме про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заперечення щодо розгляду справи без повідомлення учасників справи від сторін не надходили.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Кода" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АВК ПРЕС" про стягнення 102530,00 грн заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати грошових коштів за отриманий товар за договором №01092015/1 від 01.09.2015 та за договором № 001-09/4 від 09.04.2016.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.03.2021 у справі №917/289/21 вирішено позовну заяву повернути позивачу.

Господарський суд першої інстанції при постановленні ухвали виходив з того, що між позивачем та відповідачем було укладено договори, а саме: №01092015/1 від 01.09.2015 та №001-09/4 від 09.04.2016, з приводу яких виникли спірні правовідносини. Кожен з договорів, незважаючи на однаковий суб`єктний склад та правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів. Разом з цим подані в обґрунтування позовних вимог докази, є окремими по вказаним договорам, що унеможливлює розгляд спору з приводу зазначених договорів в одному провадженні.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, переглянувши справу з урахуванням меж перегляду визначених в ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 173 зазначеного Кодексу унормовано, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Верховний Суд у постанові від 31.10.2019 у справі № 922/1359/19 висловив позицію, що об`єднаними можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоч і різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з позовом, позивач просив стягнути заборгованість за двома договорами, які як зазначає позивач, мають ідентичні умови, об`єднані однаковими фактичними обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Тобто зазначені вимоги є однорідними, виникли з аналогічних підстав, між одними і тими ж сторонами та пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту.

На підтвердження позовних вимог позивачем до позовної заяви, окрім договорів, додано зокрема копії додатків до договорів, видаткових накладних, платіжних доручень (деякі з них містять посилання на договір, деякі містять посилання на рахунок без зазначення номера договору), банківських виписок (деякі з них містять посилання на договір, деякі містять посилання на рахунок без зазначення номера договору).

Апелянт зазначає, що факт часткової оплати відповідачем за договорами відповідними банківськими виписками, в деяких з них не точно або без посилання на договір зазначено призначення платежу і таким чином окремий розгляд позовних вимог утруднить встановлення обсягу виконання зобов`язань відповідачем за спірними договорами.

На стадії відкриття провадження у справі суд позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам, поданим позивачем в обґрунтування позовних вимог, тому висновок суду про непов`язаність доказів, доданих до позовної заяви, є передчасним.

При цьому на стадії відкриття провадження у справі суд має надати оцінку доказам, доданим позивачем до матеріалів позовної заяви, виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №904/8655/17, від 10.05.2018 у справі №918/1/18, від 10.05.2019 у справі №905/2043/18, від 13.09.2019 у справі №905/909/19, від 14.11.2019 у справі №910/9302/19.

Проаналізувавши зміст позовної заяви та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що цивільні права та обов`язки між сторонами виникли на підставі зазначених договорів унаслідок неналежного виконання покупцем зобов`язань за договорами постачання, що і є спільною підставою для звернення із позовом у цій справі.

Заявлені позивачем вимоги пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами в частині необхідності встановлення обставин розрахунку за договорами постачання та наявності боргу за ними, визначення дійсної суми боргу.

Отже, позовні вимоги, заявлені у цій справі, відповідно до положень частини 1 статті 173 ГПК України можуть бути об`єднані в одній позовній заяві.

Колегія суддів також вважає безпідставним твердження суду першої інстанції, що позовна заява підлягає поверненню, оскільки сумісний розгляд об`єднаних вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, оскільки право суду на повернення позовної заяви, навіть у випадку, коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, оскільки таке право суду було передбачено та закріплено в ст. 63 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) та пункті 3.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Однак, на час постановлення оскаржуваної ухвали статтею 174 ГПК України (в редакції після 15.12.2017), на відміну від статті 63 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), не передбачено повернення позовної заяви з таких мотивів, що об`єднання позовних вимог перешкоджає з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднює вирішення спору.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 910/9302/19, від 24.11.2020 у справі №910/3748/20.

При визначенні наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі суд навпаки має враховувати принцип процесуальної економії. Такий принцип господарського судочинства передбачає, що господарський суд, учасники судового процесу економно та ефективно використовують всі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ із дотриманням строків.

У наведеному випадку об`єднання відповідних позовних вимог не матиме наслідком суттєвого утруднення вирішення спору, про що зазначив суд першої інстанції, а навпаки, дає можливість досягти процесуальної економії за однакових обставин.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 914/2191/18.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За замістом частини 1 статті 173 ГПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині 1 статті 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах 4, 5 вказаної статті.

Саме встановлення господарським судом наведених вище обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на пункт 2 частини 5 статті 174 ГПК України.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що аналіз пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України у системному зв`язку з приписами статті 173 цього Кодексу свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини 6 статті 173 ГПК України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

Отже, приписи частини 6 статті 173 ГПК України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним за власним переконанням та з урахуванням конкретних обставин справи.

Проте у будь-якому випадку коли заявлені в одному позові вимоги є однорідними або співвідносяться як основна та похідна та не підпадають під заборони, визначені у частинах 4, 5 статті 173 ГПК України, у суду відсутні підстави для повернення позовної заяви, незалежно від того, чи заявлено позивачем клопотання про об`єднання позовних вимог. У цьому разі суд має керуватися змістом самої позовної заяви, обставинами та доказами, якими обґрунтовано позов.

Аналогічну правову позицію наведено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 902/434/19, та від 21.12.2019 у справі № 922/2485/19.

Враховуючи, що у даній справі Приватним підприємством "Кода" заявлено однорідні позовні вимоги, які виникли із аналогічних підстав, заявлені до одного і того ж відповідача, підтверджуються спільними доказами, пов`язані між собою одним способом захисту, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не було порушено правил об`єднання позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви, іншої заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Таким чином, висновки господарського суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви позивача через порушення правил об`єднання позовних вимог є помилковими та суперечать наведеним положенням законодавства.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного підприємства "Кода" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Полтавської області від 09.03.2021 у справі №917/289/21 підлягає скасуванню, справа підлягає направленню на розгляд до господарського суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування чи зміну судового рішення суду першої інстанції, прийнятого за результатами розгляду справи по суті.

Отже, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції у даному випадку не здійснює розподіл судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 280, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Кода" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 09.03.2021 у справі №917/289/21 скасувати.

Справу №917/289/21 передати на розгляд до Господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя В.В. Россолов

Суддя М.М. Слободін