ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" травня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/388/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В.А.

розглянувши матеріали справи №916/388/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до відповідача Фізичної особи-підприємця Халін Георгія Дмитровича ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 )

про стягнення 65 144,65грн., -

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Семера Вікторія Анатоліївна звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Халін Георгія Дмитровича про стягнення 65 144,65грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки товару №28-03-18/25 від 28.03.2018р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.02.2021р. провадження по справі №916/388/21 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи , суд встановив наступне.

28.03.2018 року між Фізичною особою-підприємцем Семера Вікторією Анатоліївною (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Халін Георгієм Дмитровичем (покупець) було укладено Договір поставки товару № 28-03-18/25 (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язується у строки, передбачені Договором, поставити та передати у власність Покупцю Товар, який визначається у специфікації(-ях) згідно п. 2.1 Договору (далі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його вартість, з урахуванням індексації вартості Товару (зобов`язань Покупця по оплаті Товару) та інших умов, передбачених Договором.

Пунктом 2.1 встановлено, що найменування Товару, його кількість, ціна за одиницю виміру, строк поставки (передачі) Товару, вартість Товару в гривнях на дату підписання відповідної Специфікації на Товар, строки оплати Товару та інші умови, вказуються в специфікації(-ях) (далі - Специфікації"), які складаються та підписуються Сторонами за результатами узгодження кожного відповідного замовлення Покупця. Частина Товару з кожного замовлення Покупця оплачується на умовах передоплати, розмір якої, не може бути менше 20 % (двадцяти відсотків) від вартості замовленого обсягу Товару на дату підписання відповідної Специфікації. Домовленість щодо конкретного розміру передоплати відображається у кожній Специфікації. Вартість Товару визначається в гривнях без нарахування ПДВ (Прим.-. Постачальник - не платник ПДВ). Оплата вартості Товару (виконання зобов`язання) підлягає у гривні згідно розділу 3 цього Договору.

Вартість Товару в гривнях, яка визначається у відповідних Специфікаціях, є вартістю, погодженою на дату підписання відповідних Специфікацій. У Специфікаціях наведено також грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (у доларах США або в Євро), а також узгоджений Сторонами курс співвідношення гривні до іноземної валюти на момент підписання кожної відповідної Специфіїєації, за яким грошовий еквівалент вартості Товару в іноземній валюті визначено у гривні. У випадках, передбачених п. 3.1 Договору, пропорційно зміні курсу гривні по відношенню до іноземної валюти відбувається індексація (коригування) вартості Товару (п.2.2 договору).

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що протягом строку дії Договору грошові зобов`язання Покупця існують і підлягають сплаті у гривні; вказані у Специфікації ціна та вартість товару в гривнях погоджені на дату підписання такої Специфікації і залишаються чинними до моменту їх індексації. Якщо в день, попередній дню платежу або дню розрахунку зобов`язання, вказаний нижче курс гривні А2 по відношенню до іноземної валюти, зазначеної у Специфікації, буде відрізнятися в бік здешевлення гривні більше ніж на 3 % (три відсотки) від узгодженого курсу, зазначеного в Специфікації, зобов`язання Покупця по оплаті вартості відповідного Товару в розрізі кожної частини, для оплати якої згідно Специфікації встановлено окремий строк, підлягає індексації (коригуванню) пропорційно зміні цього курсу без додаткового узгодження. При такому коригуванні використовується наступна формула: 3 = Зс * (А2 I А1), де З - зобов`язання Покупця по оплаті Товару, для якого згідно Специфікації встановлено окремий строк на дату оплати, грн.; Зс - зобов`язання Покупця по оплаті Товару, для якого згідно Специфікації встановлено окремий строк, на дату підписання кожної відповідної Специфікації, грн. з урахуванням можливої зміни вартості Товару згідно п. 2.4. Договору; А1 - зазначений у відповідній Специфікації узгоджений сторонами курс співвідношення гривні до іноземної валюти на момент підписання Специфікації; А2 - значення курсу продажі іноземної валюти за гривню за даними міжбанківського валютного ринку України згідно веб-сайту http://index.minfin.com.ua/arch (в розділі "Котирування міжбанківського валютного ринку України") в останній робочий день, попередній дню здійснення платежу або дню розрахунку зобов`язання. У разі, якщо на момент другого чи будь-якого іншого наступного платежу з боку Покупця або на момент розрахунку проведення зобов`язань Покупця курс А2 на цей момент за своїм числовим значенням буде іншим ніж курс А2 відповідно до якого проводилась індексація при попередньому платежу, але більшим ніж значення курсу А1 плюс 3% (три відсотка) - залишок відповідного зобов`язання по оплаті Товару має індексуватись пропорційно зміні курсу А2, тобто за формулою: 3 = Нз * (А2 (2) А2 (1)), де: Нз - розмір непогашеного відповідного зобов`язання по оплаті товару після попереднього платежу; А2 (2) - курс А2 на момент чергового платежу або дати розрахунку зобов`язань; А2 (1) - курс А2 відповідно до якого проводилась індексація при попередньому платежі.

Згідно п. 4.1 договору, право власності на Товар переходить до Покупця в момент одержання ним Товару та підписання відповідної накладної на Товар. При підписанні товарної накладної представник Покупця повинен обов`язково мати при собі документ (довіреність тощо), який відповідно до законодавства підтверджує повноваження представника на отримання матеріальних цінностей; цей документ він повинен передати Постачальнику до підписання накладної.

Строк поставки Товару - визначається у відповідних Специфікаціях. Поставка (передача) Товару в межах цього строку за згодою сторін, що підтверджуватиметься відповідними товарними накладними, може відбуватися частинами. При наявності заборгованості у Покупця по виконанню зобов`язань по оплаті Товару за раніше підписаною Специфікацією, Постачальник має право утримати Товар, що має бути поставлений згідно нової Специфікації до моменту повного виконання зобов`язань Покупцем за попередньою Специфікацією. Товар, зазначений у Специфікації, відвантажується Постачальником тільки після отримання ним від Покупця повної суми передплати, визначеної у Специфікації, з урахуванням можливої індексації цього зобов`язання згідно з п. 3.1 Договору (п.4.2 договору).

Позивач вказує, що на виконання зазначеного Договору передав Відповідачу (Покупцю) у власність товар, зазначений у Специфікації №1 від 28.03.2018 р. (далі - «Специфікація») та у видатковій накладній № 92 від 28.03.2018 року , загальна вартість якого становила 38 808,00 грн., а відповідач у свою чергу відповідно до Договору зобов`язався оплатити вартість зазначеного товару у строк не пізніше 29.03.2018 року у розмірі 7761,60 грн. (перша частина оплати) та не пізніше 27.04.2018 р. у розмірі 31 046,40 грн. (друга частина оплати), а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом у разі прострочення оплати товару (виконати свої фінансові зобов`язання).

Проте, відповідач свої зобов`язання на договором щодо належної оплати вартості отриманого товару, належним чином та в повному обсязі не здійснив, в наслідок чого у останнього утворилась заборгованість з урахуванням п.3.1 договору в загальному розмірі 41 623,05грн.

За посиланнями позивача на адресу відповідача було направлено чотири письмових звернення щодо оплати боргу, а саме: лист від 23.10.2018 року з повідомленням про початок прострочення оплати з моменту чого за Договором починають нараховуються відсотки за товарний кредит; лист від 19.11.2018 року з питання врегулювання оплати заборгованості, в якому серед іншого позивачем було запропоновано відповідачу розглянути можливість реструктуризації боргу і не ускладнювати проблему, щоб уникнути зайвих витрат; лист-вимога від 29.02.2020 року (з додаванням до розрахунку зобов`язань) про сплату заборгованості по оплаті товару та про сплату процентів за товарний кредит за договором поставки товару на загальну суму 50 822,18 грн. та лист-вимога від 07.01.2021 року (з додаванням до нього розрахунку зобов`язань) про сплату заборгованості по оплаті товару та про сплату процентів за товарний кредит за договором поставки товару на загальну суму 65 144,65 грн.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що у випадку порушення термінів оплати Товару, обумовлених у Специфікаціях до Договору, Покупець сплачує Постачальнику проценти у розмірі 21,00 % (двадцять один відсоток) річних (з розрахунку 365 днів в році), або 0,0575 % в день від суми простроченої заборгованості щодо виконання Покупцем кожного зобов`язання по оплаті вартості Товару, яке на момент розрахунку процентів визначається з урахуванням його індексації згідно п. 3.1 Договору та з урахуванням можливої зміни вартості Товару згідно п. 2.4 Договору, за весь період прострочення оплати, включаючи день погашення заборгованості по виконанню кожного відповідного зобов`язання по оплаті Товару щодо якого Специфікацією встановлено окремий строк.

Крім того, позивачем в зв`язку з неналежним виконання відповідач зобов`язань за договором, відповідно до п.6.1 договору, відповідачу були нараховані відсотки в сумі 23 521,60грн.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №28-03-18/25 від 28.03.2018р. стало підставою для звернення Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

З матеріалів справи вбачається, що 28.03.2018 року між Фізичною особою-підприємцем Семера Вікторією Анатоліївною (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Халін Георгієм Дмитровичем (покупець) було укладено Договір поставки товару № 28-03-18/25 , за умовами якого Постачальник зобов`язується у строки, передбачені Договором, поставити та передати у власність Покупцю Товар, який визначається у специфікації(-ях) згідно п. 2.1 Договору (далі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його вартість, з урахуванням індексації вартості Товару (зобов`язань Покупця по оплаті Товару) та інших умов, передбачених Договором.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що на виконання договору Позивач передав Відповідачу (Покупцю) у власність товар, зазначений у Специфікації №1 від 28.03.2018 р. та у видатковій накладній № 92 від 28.03.2018 року , загальна вартість якого становила 38 808,00 грн., а відповідач у свою чергу відповідно до Договору зобов`язався оплатити вартість зазначеного товару у строк не пізніше 29.03.2018 року у розмірі 7761,60 грн. (перша частина оплати) та не пізніше 27.04.2018 р. у розмірі 31 046,40 грн. (друга частина оплати), а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом у разі прострочення оплати товару (виконати свої фінансові зобов`язання).

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. (ч. 1, ст. 692 Цивільного Кодексу України)

Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що протягом строку дії Договору грошові зобов`язання Покупця існують і підлягають сплаті у гривні; вказані у Специфікації ціна та вартість товару в гривнях погоджені на дату підписання такої Специфікації і залишаються чинними до моменту їх індексації. Якщо в день, попередній дню платежу або дню розрахунку зобов`язання, вказаний нижче курс гривні А2 по відношенню до іноземної валюти, зазначеної у Специфікації, буде відрізнятися в бік здешевлення гривні більше ніж на 3 % (три відсотки) від узгодженого курсу, зазначеного в Специфікації, зобов`язання Покупця по оплаті вартості відповідного Товару в розрізі кожної частини, для оплати якої згідно Специфікації встановлено окремий строк, підлягає індексації (коригуванню) пропорційно зміні цього курсу без додаткового узгодження. При такому коригуванні використовується наступна формула: 3 = Зс * (А2 I А1), де З - зобов`язання Покупця по оплаті Товару, для якого згідно Специфікації встановлено окремий строк на дату оплати, грн.; Зс - зобов`язання Покупця по оплаті Товару, для якого згідно Специфікації встановлено окремий строк, на дату підписання кожної відповідної Специфікації, грн. з урахуванням можливої зміни вартості Товару згідно п. 2.4. Договору; А1 - зазначений у відповідній Специфікації узгоджений сторонами курс співвідношення гривні до іноземної валюти на момент підписання Специфікації; А2 - значення курсу продажі іноземної валюти за гривню за даними міжбанківського валютного ринку України згідно веб-сайту http://index.minfin.com.ua/arch (в розділі "Котирування міжбанківського валютного ринку України") в останній робочий день, попередній дню здійснення платежу або дню розрахунку зобов`язання. У разі, якщо на момент другого чи будь-якого іншого наступного платежу з боку Покупця або на момент розрахунку проведення зобов`язань Покупця курс А2 на цей момент за своїм числовим значенням буде іншим ніж курс А2 відповідно до якого проводилась індексація при попередньому платежу, але більшим ніж значення курсу А1 плюс 3% (три відсотка) - залишок відповідного зобов`язання по оплаті Товару має індексуватись пропорційно зміні курсу А2, тобто за формулою: 3 = Нз * (А2 (2) А2 (1)), де: Нз - розмір непогашеного відповідного зобов`язання по оплаті товару після попереднього платежу; А2 (2) - курс А2 на момент чергового платежу або дати розрахунку зобов`язань; А2 (1) - курс А2 відповідно до якого проводилась індексація при попередньому платежі.

В той же час, судом встановлено що відповідач свої зобов`язання на договором щодо належної оплати вартості отриманого товару, належним чином та в повному обсязі не здійснив, в наслідок чого у останнього утворилась заборгованість з урахуванням п.3.1 договору в загальному розмірі 41 623,05грн

При цьому, відповідачем встановлені судом обставини належним чином не спростовано.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 41 623,05грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Ст. 625 ЦК України визначено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно ч. 3 ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Ч. 1, 5 ст. 694 ЦК України передбачено, що Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що у разі прострочення оплати частини вартості Товару, яка згідно п.п. 2.1, 4.2 Договору оплачується на умовах кредиту (в т.ч. з урахуванням можливої зміни його вартості згідно п. 3.1 Договору), Покупець зобов`язаний за період прострочення сплатити проценти в розмірі, який визначається у відповідності з п. 6.1 Договору.

Відповідно до пункту 6.1 Договору у випадку порушення термінів оплати товару, обумовлених у Специфікації, Покупець сплачує Постачальнику проценти у розмірі 21,00 % (двадцять один відсоток) річних (з розрахунку 365 днів в році), або 0,0575 % в день від суми простроченої заборгованості щодо виконання Покупцем кожного зобов`язання по оплаті вартості Товару, яке на момент розрахунку процентів визначається з урахуванням його індексації згідно п. 3.1 Договору та з урахуванням можливої зміни вартості Товару згідно п. 2.4 Договору, за весь період прострочення оплати, включаючи день погашення заборгованості по виконанню кожного відповідного зобов`язання по оплаті Товару щодо якого Специфікацією встановлено окремий строк.

Розглянувши наданий позивачем розрахунок відсотків нарахованих відповідно до пунктів 3.3, 6.1 Договору, за прострочення виконання відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань, суд доходить висновку, що вказаний розрахунок було здійснено позивачем обґрунтовано, з урахуванням приписів чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Халін Георгія Дмитровича відсотків річних в сумі 23 521,60 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Фізичної особи-підприємця Халін Георгія Дмитровича ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Халін Георгія Дмитровича ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) основний борг в сумі 41 623 (сорок одна тисяча шістсот двадцять три)грн. 05коп., відсотки за користування чужими коштами в розмірі 23 521 (двадцять три тисячі п`ятсот двадцять одна)грн. 60коп. та судовий збір 2 102 (дві тисячі сто дві)грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 11 травня 2021 р.

Суддя К.Ф. Погребна