номер провадження справи 15/29/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021 Справа № 908/232/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, за участю секретаря судового засідання Крохмаль А.С. розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Естейт Запорожье", 49000, м. Дніпро, вул. А. Фабра, 4

до відповідача Фізичної особи - підприємця Нестеренко Демида Яковича, АДРЕСА_1

про стягнення коштів

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: особисто Несторенко Д.Я., паспорт НОМЕР_1 від 22.11.2011;

Чмут С.В., ордер серія АР № 1040801 від 19.03.2021.

суть спору

28.01.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Естейт Запорожье", м. Дніпро до відповідача Фізичної особи - підприємця Нестеренко Демида Яковича, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за договором оренди № 20 від 28.02.2018 у сумі 133 323,85 грн, з яких: заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 21 547,01 грн, пеня із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ передбачена п. 8.7 договору у розмірі 2077,40 грн, пеня у розмірі 36% річних передбачена п. 8.7. договору у розмірі 4073,32 грн, штраф у розмірі 50% від суми місячної орендної плати за відповідний місяць оренди, передбачений п. 8.10 договору у розмірі 25192,73 грн, збитки у розмірі 80 433,40 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2021, справу № 908/232/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 02.02.2021 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, допущених позивачем.

26.02.2021 на адресу Господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Естейт Запорожье", м. Дніпро про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/232/21, присвоєно справі номер провадження 15/29/21, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 24.03.2021 клопотання Фізичної особи - підприємця Нестеренко Демида Яковича, м. Запоріжжя про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, задоволено. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 07.04.2021.

19.03.2021 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 18.03.2021 відповідно до якого просить витребувати у позивача оригінали письмових доказів, копії яких подані ним до матеріалів справи.

02.04.2021 на адресу суду надійшла заява від відповідача про вступ у справу, як представника Чмут С.В.

05.04.2021 на адресу суду надійшла заява від позивача про продовження строку на подання відповіді на відзив, ознайомлення з відзивом у зв`язку з його ненадходженням та участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

06.04.2021 на електрону адресу надійшло клопотання від позивача про відкладення розгляду справ, у зв`язку з зайнятості представника позивача 07.04.2021 о 10-00 год у Східному апеляційному господарському суді шляхом відеоконференції з Господарським судом Дніпровської області. Клопотання надійшло без електронного цифрового підпису. У судове засідання позивач або його представник не з`явилися.

Ухвалою суду від 07.04.2021 відкладено підготовче засідання на 19.04.2021.2. Витребувано у позивача оригінали документів, які додані до позову № 60 від 28.01.2021 у даній справі, а саме: договір оренди № 20 від 28.02.2018 з додатками; договір про внесення змін до договору оренди від 01.03.2018; договір про внесення змін до договору оренди від 01.03.2018; договір про внесення змін до договору оренди від 01.03.2018; договір про внесення змін до договору оренди від 21.02.2019; акт приймання - передачі об`єкта з оренди від 07.02.2020; акт виявлених дефектів від 07.02.2020; кошторис; повідомлення про зміну договору оренди вих.. № 64 від 11.01.2020 з доказами надсилання. У судовому засіданні 19.04.2021 оголошено перерву на 26.04.2021.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором оренди № 20 від 28.02.2018 внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 21 547,01 грн та виникли підстави для нарахування штрафних санкцій у розмірі 31 343,45 грн. Крім того, приміщення та прилегла територія зазнали суттєвих пошкоджень, що було зафіксовано як шляхом фотофіксації, так і шляхом складання акту виявлених недоліків за фактом обстеження приміщення та кошторисом запланованих витрат на відновлення приміщення, у зв`язку з чим просив відшкодувати збитки у розмірі 80 433,80 грн. Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 173, 193, 198 Господарського кодексу України, ст. 526, 527, ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні 26.04.2021 представник позивача не з`явився. На виконання вимог ухвали суду надіслав оригінали витребуваних документів. Також на електронну адресу суду без ЄЦП надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та просив взяти участь в наступному судовому засідання за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

Клопотання судом не задоволено, оскільки кінцевий строк розгляду справи припадає на 27.04.2021, та крім того, дату та час проведення судового засідання було погоджено з представником позивача в судовому засіданні 19.04.2021.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав зазначених у відзиві б/н від 28.08.2020. Обґрунтовуючи відзив зазначає, що орендар фактично користувався приміщенням у період з 01 березня 2018 року по 01 січня 2020 року. У зазначений період орендна плата та плата на відшкодування комунальних платежів сплачувалася орендарем своєчасно та у повному обсязі. Однак, у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України розпорядження від 20.12.2019 № 1325-р «Про протидію гральному бізнесу» провадження діяльності, для здійснення якої орендувалося приміщення, а саме розміщення офісу національної лотереї, було заборонене, а відповідно, подальше використання об`єкту оренди стало неможливим через обставини, за які орендар не відповідав, про що позивачеві було достеменно відомо. У зв`язку з цим, з відома позивача, починаючи з січня 2020 року, орендоване приміщення було звільнене орендарем. Крім того, як зазначає позивач у позовній заяві, нарахування орендної плати за договором оренди було припинене ним з 07.02.2020 - з дня складання представниками позивача Акту приймання-передачі об`єкта з оренди. Тобто, виходячи з тверджень позивача, період, за який орендарем не було сплачено орендну плату складає 37 днів (з 01.01.2020 по 06.02.2020). Щодо договору про внесення змін до договору оренди від 01.03.2018 на який посилається позивач і яким, за його твердженням, йому було надане право в односторонньому порядку підвищити розмір орендної плати, вказаний в п. 4.1 договору оренди, відповідач стверджує, що про існування такого договору йому невідомо і такий договір ним не укладався. До того ж вказаний договір датований тією ж датою (01.03.2018), що і інший договір про внесення змін до договору оренди, яким також вносилися зміни до пункту 4.17 договору. Також відповідач стверджує, що жодного повідомлення від позивача про підвищення орендної плати, про яке йдеться у позовні заяві, він не отримував. Отже, посилання позивача у позовній заяві на розмірі орендної плати за договором оренди у сумі 37 259,65 грн на місяць є безпідставними та необґрунтованими. У зв`язку із відсутністю заборгованості щодо сплати орендної плати відсутні підстави для застосування до відповідача штрафних санкцій (пені, відсотків та штрафу), про стягнення яких просить позивач. Щодо вимоги про відшкодування збитків відповідач зазначає, що у складеному представниками позивача без участі орендаря Акті приймання-передачі жодних вказівок на те, що технічних стан орендованого об`єкта за час дії договору оренди погіршився і в чому саме це погіршення полягає зазначений Акт від 07.02.2020 не містить. Навпаки, вказаний Акт підтверджує, що технічний стан об`єкту на час його повернення орендодавцеві є задовільним. Будь-які докази, які б вказували саме на погіршення технічного стану або будь-яких інших характеристик об`єкту оренди за час дії Договору оренди позивачем не надані і у матеріалах справи відсутні, а тому підстави для задоволення вимоги позивача про відшкодування збитків також відсутні. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно - апаратного комплексу "Оберіг".

У судому засіданні 26.04.2021 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Заслухавши доводи представників сторін та дослідивши надані сторонами докази, суд установив наступне.

28.02.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «Реал Естейт Днепр-Сич», правонаступником якого у результаті реорганізації та укладення договору про внесення змін до договору шляхом заміни сторони від 01.08.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Реал Естейт Запорожье» (позивач) та Фізичною особою - підприємцем Нестеренко Ю.Я. (відповідач) укладено договір оренди № 20 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове оплатне користування частину нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Маковського Спартака, б. 2 А (надалі - об`єкт).

Згідно з п. 1.2 договору, об`єкт надається орендарю для розміщення офісу національної лотереї.

Відповідно до п. 4.1 договору розмір орендної плати, з врахуванням ПДВ (якщо орендодавець є платником ПДВ) становить 5000,00 грн в місяць. Індексація орендної плати на індекс інфляції за цим договором не застосовується.

Відповідно до п. 4.1.1 договору розмір орендної плати може бути змінений орендодавцем не частіше ніж один раз протягом кожних 12 календарних місяців протягом строку дії договору за наслідками результатів відкритого тендеру, умови проведення якого визначаються п. 5.3 даного договору.

Пунктами 4.8, 4.9 договору передбачено внесення орендарем орендодавцю забезпечувальних платежів: у сумі 6695,20 грн - для забезпечення сплати орендних платежів (п. 4.8 договору) та 9500,00 грн - для забезпечення оплати комунальних послуг (п. 4.9 договору), які мають бути сплачені орендарем орендодавцеві протягом п`яти банківських днів з моменту укладення договору оренди.

01.03.2018 орендодавцем та орендарем було підписано Акт приймання-передачі об`єкта в оренду, у якому було зафіксовано технічних стан об`єкту, що передається у оренду.

Крім того, 01.03.2018 орендодавцем та орендарем укладено договір про внесення змін до договору оренди, відповідно до якого сторони дійшли згоди внести наступні зміни до договору оренди: змінити договір оренди новим п. 4.17 та викласти його у наступній редакції: п. 4.1 розмір орендної плати становить 5093,05 грн в місяць (в тому числі ПДВ в разі, коли орендодавець є платником ПДВ), що є еквівалентом 190 доларів США за курсом НБУ з розрахунку 26,8055 грн за 1 долар США на дату підписання цього договору. Дана сума коригується та сплачується орендарем відповідно до курсу долара США, встановленого НБУ на день оплати. Індексація орендної плати на індекс інфляції за цим договором не застосовується».

Позивач, звертаючись з позовом зазначає, що протягом 2018-2019 років відповідач належно сплачував орендну плату, відшкодовував комунальні послуги, та виконував інші зобов`язання, покладені на нього договором. Однак, починаючи з січня 2020 року, відповідач відмовився сплачувати орендну плату та вартість спожитих ним комунальних послуг, а також підписувати акти приймання-передачі виконаних робіт чи акти звірки, обґрунтовуючи це відсутністю коштів. 11.01.2021 відповідачу було направлено листа за вих. № 64 від 11.01.2020 про підвищення розміру орендної плати з 20.01.2021, з копією договору про внесення змін та актом звірки розрахунків. За фактом перевірки об`єкту оренди 07.02.2020 з`ясувалось, що відповідач у приміщенні вже не перебуває, та покинув його без будь-якого узгодження чи попередження орендодавця.

Позивач за власним рішенням припинив нарахування орендної плати та штрафних санкцій у зв`язку з фактичним виїздом орендаря із вказаного приміщення, однак акт повернення приміщення чи договір про розірвання договору оренди сторонами не підписувався. На момент припинення договору загальний розмір несплаченої заборгованості відповідача за користування приміщенням склав 52 890,45 грн.

Під час приймання приміщення 07.02.2020 з`ясувалось, що технічний стан приміщення не відповідає технічному стану, який був зафіксований в акті приймання-передачі від 01.03.2018, та з вини відповідача приміщення та прилегла територія зазнали суттєвих пошкоджень, що було зафіксовано як шляхом фотофіксації, так і шляхом складання акту виявлених недоліків за фактом обстеження приміщення та кошторисом запланованих витрат на відновлення приміщення.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди в частині повної та своєчасної сплати орендної плати за січень - лютий 2020 року у розмірі 21 547,01 грн стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості по оплаті в примусовому порядку. Крім того, заявлено до стягнення штрафні санкції за пунктами 8.7 та 8.10 договору оренди, а саме: 2077,40 грн пеня із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, передбачена п. 8.7. договору, 4073,32 грн пеня у розмірі 36% річних (передбачена п. 8.7. договору), 25 192,73 грн штраф у розмірі 50% від суми місячної орендної плати за відповідний місяць оренди, передбачений п. 8.10 договору та суму завданих об`єкту оренди збитків у розмірі 80 433,40 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Із розрахунку позивача вбачається, що останнім було нараховано до сплати відповідачу орендну плату за січень - лютий 2020 у розмірі 21 547,01 грн.

Як стверджує відповідач, про існування договору про внесення змін до договору № 20 від 28.02.2018, за яким надано право позивачу один раз на весь період дії договору підвищити розмір орендної плати до розміру, що становить не менше ніж 37 259,65 грн, йому невідомо і такий договір ним не укладався.

Твердження відповідача, що підпис і печатка, виконані від імені ФОП Нестеренко Д.Я., які містяться на наданій позивачем до суду копії додаткової угоди до договору, та викликають сумнів у їх справжності, є лише припущенням, матеріали справи не місять доказів звернення відповідача до суду з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи з метою з`ясування справжності підпису. Підписання відповідачем вказаної додаткової угоди не спростовано жодним доказом, а посилання відповідача лише на можливе не підписання такої додаткової угоди, не свідчить про її не підписання ним.

Крім того, оригінали усіх додатків до позову були досліджені судом у судовому засіданні 26.04.2021 та оглянуті відповідачем з його представником, будь-які можливі візуальні розбіжності щодо не підписання відповідачем додаткової угоди не встановлені.

Як стверджує позивач, 01.03.2018 орендодавцем та орендарем укладено договір про внесення змін до договору оренди, відповідно до якого сторони дійшли згоди внести наступні зміни до договору оренди: доповнити договір оренди новим п. 4.17 та викласти його у наступній редакції:

«п. 4.17 орендодавець має право один раз за весь період строку дії даного договору, в односторонньому порядку підвищитирозмир орендної плати, вказаний в п. 4.1. даного договору, до розміру що становить не менше, ніж 37 259,65 (в тому числі ПДВ, в разі, коли орендодавець є платникомПДВ), що є еквівалентом 1390 доларів США за курсом НБУ із розрахунку 26,8055 грн за 1 долар США на дату підписання цього договору. Дана сума коригується та сплачується орендарем відповідно до курсу долара встановленого НБУ на день оплати.

Про підвищення розміру орендної плати, передбаченого цим пунктом, орендодавець письмово повідомляє орендаря, не менш, ніж за 10 календарних днів до моменту вступу в силу такого підвищення».

Як зазначає позивач, за фактом перевірки об`єкту оренди 07.02.2020 з`ясувалось, що відповідач у приміщенні не перебуває, покинув його без будь-якого узгодження чи попередження орендодавця, про що складено Акті приймання-передачі об`єкта з оренди, без участі орендаря.

Матеріали справи містять лист № 64 від 11.01.2020, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Реал Естейт Запорожье" повідомляло відповідача про підвищення орендної плати передбаченого пунктом 4.17. договору оренди № 20 від 28.02.2018 з 21.01.2020.

Лист № 64 від 11.01.2020 направлено на адресу відповідача 14.02.2020, про що свідчать накладна № 600 від 14.02.2020 та фіскальний чек № 8115 від 14.02.2020. Відповідачем вказаний лист не отримано. Тобто, лист про підвищення орендної плати в односторонньому порядку було надіслано вже після самовільного звільнення приміщення орендарем та складання одностороннього акту приймання - передачі приміщення.

Таким чином, твердження позивача про повідомлення орендаря, як того вимагає п. 4.17 договору, не менш ніж за 10 календарних днів до моменту вступу в силу такого підвищення, та погодження підвищення орендної плати є безпідставними. Одностороннє підвищення орендної плати є непогодженим.

Відповідно до п. 4.8 договору оренди, сторони дійшли згоди, що розмір забезпечувального платежу за даним договором становить 6695,20 грн, який орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю протягом 5 банківських днів з дати укладення сторонами цього договору. Платіж, зазначений в цьому пункті є забезпечувальним платежем виконання зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 4.10 договору оренди, забезпечувальний платіж залишається у розпорядженні орендодавця на протязі усього строку дії договору без врахування відсотків і може бути використаний орендодавцем для покриття будь-яких збитків, витрат або штрафних санкцій, викликаних невиконанням або неналежним виконанням орендарем будь-яких зобов`язань за цим договором.

Відповідачем перераховано позивачу забезпечувальний платіж у розмірі 6987,00 грн, про що свідчить квитанція від 12.10.2018 № 0.0..1.

Згідно з договором про внесення змін до договору оренди від 01.03.2018 сторони дійшли згоди договір оренди № 20 від 28.02.2018 новим пунктом 4.17 та викласти його у наступній редакції: «п. 4.1 розмір орендної плати, становить 5093,05 грн, що є еквівалентом 190 доларів США за курсом НБУ, із розрахунку 26,8055 грн за 1 долар США на дату підписання цього договору. Дана сума коригується та сплачується орендарем відповідно до курсу долара США, встановленого НБУ на день оплати. Індексація орендної пати на індекс інфляції за цим договором не застосовується».

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2 договору оренди орендна плата сплачується орендарем орендодавцю на умовах: оплати орендної плати до 01 числа розрахункового місяця, незалежно від фінансово-господарського стану орендаря.

Відповідно до п. 4.15 договору оренди, по закінченню кожного календарного місяця, сторонами складається та підписується акт виконаних робіт (послуг). Орендодавець складає акт виконаних робіт (послуг) за минулий місяць і надає його на підписання орендарю не пізніше 5-го числа наступного місяця. Отримання акту виконаних робіт (послуг), є обов`язком орендаря, для чого він зобов`язаний у визначений вище строк, отримати нарочно (отримання нарочно, передбачає отримання акту виконаних робіт (послуг) представником орендаря у орендодавця за адресою для листування останнього) два примірники акту виконаних робіт (послуг). Орендар зобов`язується підписати акт виконаних робіт (послуг) та повернути підписаний екземпляр акту виконаних робіт (послуг) орендодавцю не пізніше 10-го числа місяця, або в цей же строк надати мотивовані зауваження. В разі не надходження від орендаря підписаного акту або зауважень до нього протягом зазначеного строку, акт виконаних робіт (послуг) вважається підписаним орендарем без зауважень, про що орендодавцем в акті ставиться відмітка «погоджено орендарем за принципом мовчазної згоди».

Враховуючи те, що між сторонами за договором оренди не погоджено підвищення орендної плати, розмір орендної плати за період січень - лютий 2020 повинен визначатися з урахуванням умов договору про внесення змін від 01.03.2018.

Станом на 01.01.2020 офіційний курс гривні до долара США складав 23,6862 грн за один долар, а станом на 01.02.2020 складав 24,9196 грн за один долар.

Таким чином, виходячи з розміру місячної орендної плати, встановленої у додатковому договорі до договору оренди від 01 березня 2018 року у еквіваленті 190 доларів США, орендна плата у січні 2020 року мала складати 4 500,38 грн (190 доларів х 23,6862 грн), а у лютому 2020 року - 4734,72 грн (190 доларів х 24,9196 грн.). Оскільки, у лютому 2020 року орендна плата нараховувалася позивачем лише за 6 днів, то її розмір склав 979,60 грн (4734,72 грн/29 днів у лютому х 6 днів). Загальний розмір орендної плати, який міг бути нарахованим орендодавцем за зазначений період склав 5479,98 грн (4 500,38 грн + 979,60 грн). Забезпечувальний платіж внесений відповідачем у розмірі 6987,00 грн перевищує можливий розмір орендної плати.

Позивачем надано розрахунок заборгованості з орендної плати за січень-лютий 2020 року, а саме січень 12 976,13 грн, лютий 8570,88 грн, усього 21 547,01 грн.

Документального підтвердження наявності заборгованості за минулий період дії договору оренди або часткове перерахування орендної плати за січень - лютий 2020 року, складання актів виконаних робіт (послуг) на виконання умов п. 4.15 договору оренди позивачем не надано.

За наведених вище обставин та наданих доказів, суд вважає, що позивачем не доведено наявність заборгованості з орендної плати, яка обліковується за відповідачем та повинна бути стягнута в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 8.7, 8.10 договору оренди, у разі порушення орендарем термінів оплати орендної плати він сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, а також 36 відсотків річних від простроченої суми, згідно із статтею 625 Цивільного кодексу України.

У разі порушення орендарем термінів оплати орендної плати та/або термінів відшкодування вартості спожитих комунальних та експлуатаційних послуг більше, ніж на десять банківських днів орендар додатково сплачує орендодавцю штраф у розмірі 50 % від суми місячної орендної пати передбаченої даним договором за відповідний місяць оренди.

Враховуючи недоведеність позивачем наявності заборгованості у орендаря з орендної плати, відсутні підстави для задоволення позовних в частині стягнення пені із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ передбачена п. 8.7 договору у розмірі 2077,40 грн, пені у розмірі 36% річних, яка передбачена п. 8.7. договору у розмірі 4073,32 грн, штрафу у розмірі 50% від суми місячної орендної плати за відповідний місяць оренди, який передбачено п. 8.10 договору у розмірі 25 192,73 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 80 433,40 грн збитків, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч. 3 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ст. 244 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

В даному випадку, позивач вказує на те, що відповідачем було повернуто об`єкт оренди у неналежному технічному стані та він не відповідає технічному стану, який був зафіксований в акті приймання-передачі від 01.03.2018.

У зазначеному Акті приймання-передачі об`єкта в оренду від 01.03.2018, було зафіксовано технічних стан об`єкту, що передається у оренду стосовно: покриття підлоги, стелі, стін, фасад міститься позначка «без зауважень» (підпункт 3.1), щодо дверей (підпункт 3.2) та вікон (підпункт 3.3) також міститься позначка «без зауважень». Пунктом 4 цього Акту щодо технічного стану інженерних систем об`єкта зазначено, що всі вони перебувають у «робочому стані».

Враховуючи те, що відповідачем орендоване приміщення було звільнено самовільно без належного повідомлення орендодавця як це передбачено умовами пунктів 7.1-7.7 договору оренди, щодо приймання орендованого приміщення було складено акт, який підписано комісією.

07.02.2020 комісією у складі голови комісії - Конарєвої Тетяни Сергіївни директор ТОВ «Реал Естейт Запорожье», членів комісії Михайлова Валентина Дмитровича представник за довіреність (даних не наведено), Заволокіної Галини Вікторівни представник за довіреністю (даних не наведено), понятих (свідків) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , склали акт приймання - передачі об`єкта з оренди.

У складеному представниками позивача без участі орендаря Акті приймання-передачі об`єкта з оренди від 07.02.2020, у пункті 3 щодо технічного стану покриття підлоги, стелі, стін, фасаду (підпункт 3.1), дверей (підпункт 3.2), вікон (підпункт 3.3) зазначено, що всі вони перебувають у «задовільному» стані, а всі інженерні системи (підпункт 4) перебувають у «робочому» стані. Плитка закрита ковроліном, має незначні сколи, вкрита шаром клею, плінтус потребує заміни. Не знята рекламна плівка 12,0 кв.м., заміна склопакету 3,4 кв.м., рекламна плівка 3,0 м.кв., потребує зняття рекламна плівка 6,6 м.кв.

До акту додано детальний Акт виявлених недоліків від 07.02.2020 станом на день прийняття об`єкту оренди орендодавцем та матеріали фотофіксації виявлених порушень, складені у присутності комісії станом на день прийняття об`єкту оренди орендодавцем. Серед переліку виявлених дефектів зазначено: 1. пошкодження ганку та тротуарної плитки; 2. Затерті перила на ганку; 3. не очищені вікна від рекламної плівки.

Також, матеріали справи містять кошторис запланованих витрат на відновлення приміщення на загальну суму 80 433,40 грн, до якого позивачем віднесено зокрема роботи та матеріали: 1. ремонт ганку та тротуарної плитки; 2. плитка тротуарна; 3. клей для плитки Ceresit CM 11 Plus 25 кг; 4. затирка швів; 5. клей для плитки Ceresit CM 12 25 кг; 6. фарбування перил на ганку; 8. Зняття рекламної плівки з вітражів та вікон, очищення скла від залишку клею; 9. Розчинник 647 ХimpeZepb 1л, та ін.

Однак, як вже зазначалося, договором оренди було передано відповідачу в тимчасове оплатне користування частину нежилого приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маковського Спартака, б. 2 А, загальною площею 65,2 кв.м., зазначеним договором не зазначено про передачу в оренду прилеглої території до нежитлового приміщення із визначенням її площі та описом стану. Також договором, не встановлено обов`язок орендаря здійснювати заходи благоустрою прилеглої до орендованого приміщення територій. Таким чином, заявлені позовні вимоги щодо стягнення збитків із ремонту крильця та тротуарної плитки, фарбування перил, суд вважає безпідставним.

Стосовно не очищення від рекламної плівки вітражів та вікон, суд зазначає, що додаток № 2 до договору оренди № 20 від 28.02.2018 «Макет розміщення інформаційних та рекламних матеріалів орендаря на зовнішній частині будівлі, в якій розташовано об`єкт за адресою м. Запоріжжя, вул. Маковського Спартака, б. 2 А» містить фото зовнішньої частини приміщення, з якого вбачається, що рекламна плівка на вітражах та вікнах була наклеєна під час передачі зазначеного приміщення. Додаток № 2 погоджено та підписано представником орендодавця та особисто орендарем. Таким чином, заявлені позовні вимоги щодо зняття рекламної плівки з вікон із очищенням від клею, суд вважає безпідставним.

Щодо стін, стелі, та підлоги необхідно зазначити, що в акті приймання-передачі об`єкта в оренду від 01.03.2018 щодо стану зазначено «без зауважень» та не відображено чи пофарбовано стіни чи ні, чи міститься на підлозі ковролін чи ні. Щодо стелі в акті від 07.02.2020 стан зазначено як «задовільний» та відносно пошкодження, які потребують ремонту (заміни) не зазначено будь-якої інформації, хоча в кошторисі відображені найменування робіт - «заміна плит стелі «Армстронг» або їх перефарбування». Інформація відображена в акті від 07.02.2020 та акті виявлених дефектів щодо стелі та стін не співпадає, а саме в акті від 07.02.2020 не відображено про пошкодження, які потребують ремонту (заміни), тоді як в акті виявлених дефектів зазначені характеристики виявлених дефектів. Такі ж невідповідності виявлено і щодо впорядкування проводів після демонтажу обладнання, не зазначення в акті від 07.02.2020 та зазначення в акті виявлених дефектів.

Також необхідно зауважити, що в акті приймання-передачі об`єкта з оренди від 07.02.2020 не зазначено інформації про посади та документи на підставі яких представляють інтереси та підписують акт Михайлов В.Д та Заволокіна Г.В. , довіреності не надано. Акт виявлених дефектів складено та підписано лише за участі представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал Естейт Запорожье», а саме: директор Конарєва Т.С. , регіональний керівник техслужби Михайлов В.Д., інженер Заволокіна Г.В. В акті від 07.02.2020 зазначено про те, що орендаря неодноразово викликали на прийом-передачу об`єкту за телефоном та у письмовому вигляді (лист вих. № 64 від 11.01.2020). Кошторис, складено також за участю працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал Естейт Запорожье», а не незалежною незаінтересованою організацією. Щодо листа від 11.01.2020 вих. № 64 необхідно зазначити, що як вже було установлено його було надіслано на адресу відповідача лише 14.02.2020, доказів на підтвердження повідомлення відповідача в телефонному режимі не надано. Наведені документи, суд не вважає належними доказами на підтвердження понесення збитків у розмірі, заявленому позивачем до стягнення з відповідача.

Відповідно до статті 779 ЦК України, наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини.

У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її зношення або упущень наймодавця.

Таким чином, жодних вказівок на те, що технічний стан орендованого об`єкта за час дії договору оренди погіршився та які саме погіршення відбулися, зазначений Акт від 07.02.2020 не містить та не підтверджує, що технічний стан об`єкту на час його повернення орендодавцеві є задовільним.

Крім того, серед запланованих кошторисом витрат є: заміна двох пошкоджених металопластикових вітражів фасаду. Проте, не встановлено, що саме дії відповідача призвели до зазначеного дефекту та в акті приймання - передачі від 07.02.2020 не відображена інформація про пошкодження склопакетів та зламаний доводчик. Отже, наявними у справі доказами не підтверджено вини відповідача у встановлених в акті від 07.02.2020 недоліків та відповідно причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

За приписами ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене та надані докази позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Відповідачем було заявлено про застосування до вимог позивача про стягнення неустойки та щодо вимог про відшкодування збитків у зв`язку з пошкодження речі, яка була передана у користування наймачеві строку позовної давності визначених п. 1 ч. 2 ст. 258 та ст. 786 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи те, що суд не установив порушень відповідачем прав та інтересів позивача, визнав позов безпідставним та відмовив у задоволені позову в повному обсязі, суд не вбачає підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності щодо позову в частині стягнення неустойки та збитків.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.05.2021.

Суддя І. С. Горохов