ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/2871/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Колоколов С.І., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області Венглевський Б.Б. за ордером від 23.04.2021 року серія ВС №1072372;

від Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області Скіндер В.Б. за ордером від 30.03.2021 року серія ОД №594541.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року, м. Одеса, суддя Желєзна С.П., повний текст складено та підписано 11.03.2021 року

у справі № 916/2871/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м.Березівка Березівського району Одеської області

про стягнення 234 580,70 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог, рішення та додаткового рішення суду першої інстанції.

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с.Черляни Городоцького району Львівської області звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м.Березівка Березівського району Одеської області, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м.Березівка Березівського району Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с.Черляни Городоцького району Львівської області кошти в сумі 234 580,70 грн., з яких 183 234,80 грн. основного боргу, 12 108,55 грн. пені, 2 590,38 3% річних, 36 646,96 грн. штрафу, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свої зобов`язань за вказаним договором поставки в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару.

14.12.2020 року до Господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 7 000,00 грн. згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.02.2021 року у справі №916/2871/20 (суддя Желєзна С.П.) провадження у справі № 916/2871/20 за позовом від Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м.Березівка Березівського району Одеської області в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 18 234,81 грн. закрито; позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с.Черляни Городоцького району Львівської області суму основного боргу у розмірі 165000,00 грн., пеню у розмірі 11875,22 грн., три відсотки річних у розмірі 2 553,27 грн., штраф у розмірі 36 646,96 грн., судовий збір у розмірі 3 241,14 грн.; в решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в порушення норм закону та укладеного між сторонами договору поставки відповідачем не було у повному обсязі оплачено позивачеві вартість поставленого згідно умов договору товару, в результаті чого станом на момент звернення позивача до суду із даним позовом заборгованість відповідача складала 183234,81 грн., що є різницею між вартістю поставленого товару та розміром здійснених відповідачем оплат. При цьому, як зауважив суд першої інстанції в процесі вирішення судом даного спору відповідачем було перераховано на користь позивача грошові кошти у розмірі 18 234,81 грн., з огляду на що місцевий господарський суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в цій частині.

Щодо заявлених позивачем нарахувань на суму основного боргу, суд першої інстанції дійшов висновку, що здійснений позивачем розрахунок штрафу у розмірі 36 646,96 грн. є правильним та обґрунтованим, проте при нарахування пені та 3 % річних позивач припустився помилок, з огляду на що здійснивши власний перерахунок вказаних вимог, суд в цій частині позовні вимоги задовольнив частково.

22.02.2021 року до Господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про судові витрати у справі, в якій позивач просив суд вирішити питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу при ухваленні рішення по суті позовних вимог у справі № 916/2871/20 у розмірі 10 510,00 грн.

Заява мотивована тим, що рішенням Господарського суду Одеської області від 16.02.2021 року у справі № 916/2871/20 позовні вимоги заявника задоволені, тому слід відшкодувати понесені витрати.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі № 916/2871/20 (суддя Желєзна С.П.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області про розподіл судових витрат задоволено частково; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області витрати на правову допомогу у розмірі 10 497,89 грн.; в решті вимог заяви відмовлено.

Додаткове рішення мотивовано тим, що позивачем належними та допустимими доказами у справі доведено понесені ним витрати на правову допомогу, з огляду на що заява позивача підлягає до задоволення частково, з огляду на пропорційність задоволених судом позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області з додатковим рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило суд додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі № 916/2871/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області про розподіл судових витрат залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що договір про надання правничої допомоги від 27.12.2019 року та додаткова угода № 35 до нього від 21.09.2020 року були укладені між позивачем та Адвокатським об`єднанням "ЛЮРЦ" (адвокатом Венглевським Б.Б.) ще до подання позову до суду (05.10.2020 року), а тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 80 та ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України копії вказаних документів мали бути надані позивачем разом із поданням позовної заяви. При цьому, позивач не пояснив суду, що перешкоджало йому подати вказані документи разом із позовною заявою.

З огляду на вказане скаржник вважає, що суд першої інстанції мав повернути позивачеві надані ним до заяви про розподіл судових витрат копію договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди до нього, чого не зробив та на підставі цих документів ухвалив додаткове рішення, чим порушив положення ч. 8 ст. 80 та ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України.

Також скаржник зауважив, що питання щодо можливості приєднання до матеріалів справи копій договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди до нього суд взагалі не обговорював та не вирішував, чим порушив ст. 207 Господарського процесуального кодексу України. Та обставина, що вказані документи були додані до заяви про розподіл судових витрат, не звільняла суду від обов`язку обговорювати та вирішувати це питання. За відсутністю в матеріалах справи копії договору про надання правничої допомоги вирішення питання щодо стягнення з відповідача витрат на оплату правничої допомоги та додаткової угоди до нього було неможливим через неможливість встановлення дійсного розміру понесених позивачем витрат, пов`язаних зі сплатою такої допомоги. Наявні в матеріалах справи інші документи, що підтверджують понесені позивачем витрати, пов`язані із вартістю правничої допомоги (складений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "ЛЮРЦ" акт приймання-передачі наданих послуг від 16.02.2021 року), не є достатніми для вирішення питання щодо розподілу відповідних витрат через відсутність в них відомостей щодо розміру цих витрат.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі №916/2871/20, справу призначено до судового розгляду.

19.04.2021 року поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просив суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м.Березівка Березівського району Одеської області залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі № 916/2871/20 залишити без змін. Судовою колегією відзив було долучено до матеріалів справи.

У відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області зазначає, що згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача у визначені процесуальним законодавством строки для можливості здійснення розподілу витрат на професійну правничу допомогу, були долучені до справи № 916/2871/20 при її розгляді відповідні заяви із доказами понесення судових витрат, а саме: заяву про подання доказів щодо витрат на правову допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог від 03.02.2021 року (була подана до закінчення судових дебатів) та підтримана у судовому засіданні, з дотриманням вимог ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, яке відбулось 16.02.2021 року; заяву про долучення доказів здійснення витрат на правову допомогу від 17.02.2021 року (була надіслана до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення Господарського суду Одеської області від 16.02.2021 року по суті спору у даній справі), з дотриманням вимог ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, та одночасно направлена відповідачу, що підтверджується матеріалами справи № 916/2871/20.

Із врахуванням викладених обставин справи та норм процесуального законодавства, що регулюють питання по стягненню витрат на правову допомогу, на думку позивача, доводи скаржника про порушення судом порядку та строків прийняття доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, та як наслідок повинні били бути судом не прийняті в силу ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України є неправомірними та не законними, оскільки згідно з вказаною частиною статті докази на підтвердження понесення витрат, до яких, в тому числі, відноситься і договір про надання правової допомоги № 19/5 від 27.12.2019 року та додаткова угода № 35 від 21.09.2020 року, можуть подаватись відповідною стороною по справі як до закінчення судових дебатів у справі, так і протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

При цьому, позивач зауважив, що норми ст. 80 Господарського процесуального кодексу України визначають для позивача строки та порядок подання доказів, які стосуються предмету доказування щодо суті спору заявленого позову, що чітко було дотримано позивачем у даній справі. В той же час строки та порядок подання доказів позивачем щодо обґрунтування заявлених витрат по правовій допомозі, в тому числі Договору про надання правової допомоги №19/5 від 27.12.2019 року та Додаткової угоди №35 від 21.09.2020 року регламентовано ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України - а саме такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відзиві також зазначено, що орієнтовна сума витрат позивача на професійну правничу допомогу, яку позивач очікує понести в зв`язку із апеляційним переглядом додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі №916/2871/20у сумі 8000,00 грн.

13.05.2021 року електронною поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с.Черляни Городоцького району Львівської області надійшла заява, в якій позивач просив суд долучити до матеріалів справи № 916/2871/20 документи, що підтверджують витрати позивача на професійну правничу допомогу при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі № 916/2871/20 та здійснити розподіл позивача на професійну правничу допомогу на підставі поданих доказів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 року прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі № 916/2871/20 до свого провадження колегією суддів у новому складі - головуючий суддя Діброва Г.І., судді Ярош А.І. Колоколов С.І.

В судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, представники учасників справи підтримали свої доводи та заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області не потребує задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі № 916/2871/20 є правомірним, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.02.2021 року у справі №916/2871/20 (суддя Желєзна С.П.) провадження у справі № 916/2871/20 за позовом від Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м.Березівка Березівського району Одеської області в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 18 234,81 грн. закрито; позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с.Черляни Городоцького району Львівської області суму основного боргу у розмірі 165000,00 грн., пеню у розмірі 11875,22 грн., три відсотки річних у розмірі 2 553,27 грн., штраф у розмірі 36 646,96 грн., судовий збір у розмірі 3 241,14 грн.; в решті позову відмовлено.

22.02.2021 року поштою до Господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про судові витрати у справі, в якій позивач просив суд вирішити питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу при ухваленні рішення по суті позовних вимог у справі № 916/2871/20 у розмірі 10 510,00 грн.

Заява мотивована тим, що рішенням Господарського суду Одеської області від 16.02.2021 року у справі № 916/2871/20 позовні вимоги заявника задоволені, тому слід відшкодувати понесені витрати.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу Товариство з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області надало такі документи:

- договір про надання правової допомоги № 19/5 від 27.12.2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області та Адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ», відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених договором, Адвокатське об`єднання зобов`язалось надавати на підставі звернення клієнта правову допомогу, зокрема, але не виключно, представляти інтереси клієнта та вести від імені клієнта справи, в тому числі судові спори, у судах усіх інстанцій;

- додаткову угоду № 35 від 21.09.2020 року до договору № 19/5 від 27.12.2019 року, відповідно до якої сторони погодили, що дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги у спорі про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м.Березівка Березівського району Одеської області заборгованості, що виникла з поставки товарів за договором від 27.02.2020 року № 549089 (п. 1 додаткової угоди).

Пунктом 3.1 додаткової угоди сторони погодили, що гонорар оплачується на користь адвокатського об`єднання «ЛЮРЦ» протягом 20 днів з дати фактичного одержання коштів (заборгованості) від боржника;

- акт приймання-передачі наданих послуг від 16.02.2021 року за договором про надання правової допомоги від 27.12.2019 року № 19/5, згідно якого загальна вартість наданих Товариству з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області послуг складає 10 510,00 грн.

Також матеріали справи містять копію ордеру серія ВС № 1025548 від 25.04.2020 року, виданого Адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ» адвокату Венглевському Б.Б. на підставі договору про надання правової допомоги № 19/5 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, видане Венглевському Б.Б. 08.09.2017 року, який представляв інтереси позивача в судових засіданнях.

03.03.2021 року до Господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області надійшли заперечення проти заяви про розподіл судових витрат, в якій відповідач просив суд відмовити у задоволенні вищезазначеної заяви з мотивів аналогічних мотивам, що викладені в апеляційній скарзі.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі № 916/2871/20 (суддя Желєзна С.П.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області про розподіл судових витрат задоволено частково; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області витрати на правову допомогу у розмірі 10 497,89 грн.; в решті вимог заяви відмовлено.

При цьому, судова колегія зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області, окрім вищевказаного додаткового рішення у справі, також оскаржило основне рішення, за результатами апеляційного перегляду якого, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 16.02.2021 року у справі №916/2871/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 16.02.2021 року у справі № 916/2871/20 без змін.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, доводи та мотиви, за якими суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

Приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Разом з тим, ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій ст. 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Так, у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, зокрема, зазначивши, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Надалі об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду підтвердила цей висновок у постанові від 22.11.2019 року по справі № 902/347/18 та у постанові від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18, зазначивши, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5-6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України). У постанові від 22.11.2019 року у справі № 902/347/18 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зауважила, що викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 правова позиція має враховуватись при вирішенні усіх наступних спорів у подібних правовідносинах.

У додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, і у положеннях Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтувати наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Отже, відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суд має право за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але лише у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, яка, зокрема встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ. При цьому, для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Водночас, беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності. Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13.05.2020 року у справі № 922/2749/19.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 27.12.2019 року між Адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ» та Товариством з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області було укладено договір про надання правової допомоги № 19/5, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених договором, Адвокатське об`єднання зобов`язалось надавати на підставі звернення клієнта правову допомогу, зокрема, але не виключно, представляти інтереси клієнта та вести від імені клієнта справи, в тому числі судові спори, у судах усіх інстанцій;

21.09.2020 року сторонами було укладено додаткову угоду № 35 до договору № 19/5 від 27.12.2019 року, відповідно до якої сторони погодили, що дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги у спорі про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м.Березівка Березівського району Одеської області заборгованості, що виникла з поставки товарів за договором від 27.02.2020 року № 549089 (п. 1 додаткової угоди).

Пунктом 3.1 додаткової угоди сторони погодили, що гонорар оплачується на користь адвокатського об`єднання «ЛЮРЦ» протягом 20 днів з дати фактичного одержання коштів (заборгованості) від боржника.

З матеріалів справи вбачається, що представником Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області був адвокат Венглевський Б.Б. відповідно до ордеру серії ВС № 1025548 від 25.04.2020 року, виданого Адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ» адвокату Венглевському Б.Б. на підставі договору про надання правової допомоги № 19/5.

Також позивачем було надано акт приймання-передачі наданих послуг від 16.02.2021 року за договором про надання правової допомоги від 27.12.2019 року № 19/5, згідно якого загальна вартість наданих Товариству з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с.Черляни Городоцького району Львівської області послуг складає 10 510,00 грн.

При цьому, з вказаного опису вбачається, що до виконаних адвокатом робіт, включено, зокрема, таки види діяльності, як опрацювання норм права, складання та подання позовної заяви, інших заяв та клопотань у справі, участь в судових засіданнях

Судова колегія також зауважує, що час, витрачений на виконання вказаних робіт фактично є обґрунтованим та не завищеним, а вартість виконаних робіт відповідно до часу, витраченого на їх виконання, відповідає умовам укладеного між клієнтом та адвокатським об`єднанням договору про надання правової допомоги.

Отже, у зв`язку із розглядом даної справи, Товариство з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області фактично та обґрунтовано понесло витрати на правничу (правову) допомогу адвоката, виплативши винагороду, відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням, у загальній сумі 10 510,00 грн.

При цьому, рішенням Господарського суду Одеської області від 16.02.2021 року у справі №916/2871/20 (суддя Желєзна С.П.) провадження у справі № 916/2871/20 за позовом від Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м.Березівка Березівського району Одеської області в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 18 234,81 грн. закрито; позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області суму основного боргу у розмірі 165 000,00 грн., пеню у розмірі 11875,22 грн., три відсотки річних у розмірі 2 553,27 грн., штраф у розмірі 36 646,96 грн., судовий збір у розмірі 3 241,14 грн.; в решті позову відмовлено.

З огляду на що, ухвалюючи додаткове рішення у справі, місцевий господарський суд правомірно задовольнив заяву позивача про відшкодування судових витрат частково, а саме пропорційно задоволеним вимогам та стягнув з відповідача у справі витрати на правничу допомогу у розмірі 10 497,89 грн., тобто 99,88 % від заявленої суми, яка пропорційна розміру задоволених позовних вимог позивача (з урахуванням закриття провадження у справі щодо частини позовних вимог).

При цьому, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що будь-яких заяв щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з їх необґрунтованістю або неспівмірністю від відповідача до суду не надходило, оскільки у заяві від 03.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області просило суд взагалі відмовити у задоволенні заяви у зв`язку з порушенням позивачем порядку надання відповідних доказів на підтвердження понесених витрат.

До того ж, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області ґрунтується на тих самих доводах, дослідивши які судова колегія зазначає наступне.

Порядок подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу визначений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, з матеріалів справи вбачаться, що 03.03.2021 року до Господарського суду Одес якої області від Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області надійшла заява, в якій позивач просив суд вирішити питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення у справі № 916/2871/20 та повідомив, що докази в підтвердження таких витрат позивача будуть надані позивачем суду у встановленому чинним законодавством порядку.

Також з матеріалів справи (протокол судового засідання у справі від 16.02.2021 року) вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області у судовому засіданні, яке відбулось 16.02.2021 року, до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про подання доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Тобто, Товариством з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області з дотриманням вимог ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України до закінчення судових дебатів у справі було зроблено заяву про подання доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, з поштового конверту (а.с. 111), в якому до суду першої інстанції надійшла відповідна заява та докази, вбачається, що таку заяву разом з доказами понесених витрат, позивачем було направлено до Господарського суду Одеської області 17.02.2021 року засобами поштового зв`язку, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (16.02.2021 року).

З урахуванням викладеного судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про дотримання позивачем порядку повідомлення та надання суду доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, що свідчить про наявність підстав для їх розподілу у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Посилання скаржника на те, що позивач у відповідності до ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України мав надати суду Договір про надання правової допомоги №19/5 від 27.12.2019 року разом із поданням позовної заяви, судовою колегією відхиляються як необґрунтовані, оскілки, як вірно зауважено позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, норми ст. 80 Господарського процесуального кодексу України визначають для позивача строки та порядок подання доказів, які стосуються предмету доказування щодо суті спору заявленого позову, тоді як порядок та строки подання доказів, якими сторони обґрунтовують понесені витрати на професійну правничу допомогу визначається саме ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, вимоги та приписи якої, як вже зазначалось раніше, позивачем були дотримані в повному обсязі.

Також судовою колегією відхиляються посилання скаржника на відсутність у матеріалах справи всіх необхідних доказів для визначення розміру понесених витрат, оскілки перелічені вище докази, що містять у матеріалах справи та їх зміст, є достатніми для визначення

З огляду на викладене, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що судом першої інстанції вірно, з урахуванням процесуальних норм, надано оцінку усім доказам у справі та зроблено висновки щодо наявності підстав для часткового задоволення клопотання позивача про стягнення на його користь з відповідачів суми понесеним ним витрат на професійну правничу допомогу, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що спростовуються висновками суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м. Березівка Березівського району Одеської області не підлягає задоволенню, а додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі № 916/2871/20 відповідає вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування з доводів та мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Що стосується заяви Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с.Черляни Городоцького району Львівської області від 13.05.2021 року про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного перегляду додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі № 916/2871/20, судова колегія зазначає таке.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З огляду на викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Разом з тим, ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, позивачем у справі на підтвердження обсягу понесених витрат на правничу допомогу було надано суду

- копію додаткової угоди від 25.03.2021 року № 38 до договору про надання правової допомоги від 27.12.2019 року № 19/5, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області та Адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ», предметом якої є порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання за надання правої допомоги у Південно-західному апеляційному господарському суді при апеляційному оскарженні рішення Господарського суду Одеської області від 16.02.2021 року та додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі № 916/2871/20.

Відповідно до п. 2 вказаної додаткової угоди гонорар за підготовку документів та ведення справи № 916/2871/20 у Південно-західному апеляційному господарському суді становить 20 000,00 грн., якщо інша вартість послуг не буде визначена сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг чи іншому аналогічному документі;

- копію акту приймання-передачі наданих послуг від 11.05.2021 року за договором про надання правової допомоги від 27.12.2019 року № 19/5, відповідно до якого розмір витрат на правничу допомогу під час апеляційного перегляду додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі № 916/2871/20 складає 9 080,00 грн.

Доводи скаржника щодо неприйняття цих документів судом в зв`язку з тим, що вони були надані засобами електронного зв`язку судом відхиляються, оскільки вони оформлені належним чином та підписані електронним підписом згідно вимог чинного законодавства України.

Дослідивши вказані докази судова колегія зазначає, що вказана сума підтверджена належними та допустимими доказами, заявлена сума витрат співмірна зі складністю справи та ціною позову, з огляду на що судова колегія дійшла висновку про задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області від 13.05.2021 року про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на професійну правничу допомогу піж час апеляційного перегляду додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі № 916/2871/20 у вищезазначеному розмірі.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій ст. 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

При цьому, будь-яких заперечень щодо заявленої до стягнення суми або її обґрунтованості й розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката, від відповідача до Південно-західного апеляційного господарського суду не надійшло, а відтак і підстави для відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області від 13.05.2021 року про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного перегляду додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі № 916/2871/20 або зменшення розміру цих витрат у колегії Південно-західного апеляційного господарського суду відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м.Березівка Березівського району Одеської області на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі № 916/2871/20 залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року у справі №916/2871/20 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-ТРАНСПОРТ ЛТД, м.Березівка Березівського району Одеської області (67300, Одеська область, Березівський район, м. Березівка, вул. Грушевського, 95, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КПП ЦЕНТР, с. Черляни Городоцького району Львівської області (81500, Львівська область, Городоцький район, с. Черляни, вул. Польова, 97, ) судові витрати на сплату правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в розмірі 9 080,00 грн.

Доручити Господарському суду Одеської області видати наказ.

Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 17.05.2021 року.

Повний текст постанови складено 18 травня 2021 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді С.І. Колоколов
А.І. Ярош