ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" квітня 2021 р. м. Київ Справа № 911/998/20

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., роглянувши матеріали скарги б/н від 25.03.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія на бездіяльність державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області по справі №911/998/20 від 08.12.2020 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія (м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області)

до Держаного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119) (с. Мартусівка Бориспільського району Київської області)

про стягнення заборгованості

за участю представників сторін:

від стягувача:не прибув;

від боржника: не прибув;

від відділу ДВС: не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.08.2020 у справі №911/998/20 позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119) (08343, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мартусівка, вул. Бориспільська, буд. 1, ідентифікаційний код 08680201) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 8 в, ідентифікаційний код 42094646) основний борг у розмірі 1 453 833,16грн (один мільйон чотириста п`ятдесят три тисячі вісімсот тридцять три грн 16 коп.); пеню у розмірі 264 630,16 (двісті шістдесят чотири тисячі шістсот тридцять грн 16 коп.); 3% річних у розмірі 32 334,01грн (тридцять дві тисячі триста тридцять чотири грн 01 коп.); інфляційні втрати у розмірі 20 710,82грн (двадцять тисяч сімсот десять грн 82 коп.); судовий збір у розмірі 26 572,62грн (двадцять шість тисяч п`ятсот сімдесят дві грн 62 коп.), в іншій частині позовних вимог відмовлено.

08.12.2020 Господарським судом Київської області було видано наказ про примусове виконання рішення у справі № 911/998/20.

26.03.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія надійшла скарга б/н від 25.03.2021, згідно прохальної частини якої просить:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні №63938538 щодо не звернення стягнення на кошти та майно боржника;

- зобов`язати державного виконавця у виконавчому провадженні №63938538 провести виконавчі дії з виявлення коштів боржника;

- зобов`язати державного виконавця у виконавчому провадженні №63938538 звернути стягнення на грошові кошти та майно боржника.

Ухвалою від 29.03.2021 Господарський суд Київської області прийняв до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія б/н від 25.03.2021 на бездіяльність державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №63938538 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області по справі №911/998/20 від 08.12.2020, розгляд скарги призначив на 20.04.2021 о 15:00, зобов`язав боржника надати письмові відзиви на скаргу, в разі наявності заперечень, обґрунтувати їх письмово з посиланням на закон. Зобов`язав державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати в строк до 13.04.2021 включно: письмовий відзив на скаргу, в разі наявності заперечень, обґрунтувати їх письмово з посиланням на закон; належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №63938538 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області по справі №911/998/20 від 08.12.2020, із доданими до них документами.

20.04.2021 від державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на скаргу вих.№23145 від 19.04.2021, без доказів направлення на адресу учасників справи та з порушенням процесуального строку, встановленого судом.

Ухвалою суду від 20.04.2021 відкладено розгляд скарги на 29.04.2021 о 11:40. Витребувано у Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) докази направлення відзиву на адресу скаржника та боржника в строк до 29.04.2021.

На день розгляду скарги стягувач, боржник та орган ДВС повноважних представників в судове засідання не направили, про час і місце її розгляду були повідомлені вчасно та належним чином.

Враховуючи те, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України), господарський суд вважає, що неявка стягувача, боржника та представника органу ДВС в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, органом ДВС вимоги ухвали суду від 20.04.2021 не виконано.

Оцінинивши доводи скаржника на предмет відповідності їх обставинам справи, господарський суд дійшов висновку, що скарга б/н від 25.03.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія на бездіяльність державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області по справі №911/998/20 від 08.12.2020 підлягає задоволенню частково, зважаючи на наступне.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

За умовами ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Із моменту звернення у належний спосіб до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач має право розраховувати, що компетентний орган здійснить всі можливі заходи для виконання постановленого судового рішення, що набрало законної сили.

Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З аналізу вищевказаних норм випливає, що учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність органів виконавчої служби, вчинені ними під час, у зв`язку та щодо примусового виконання останніми відповідних рішень господарських судів.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник звернувся до Господарського суду Київської області зі скаргою на дії органу ДВС у справі № 911/998/20.

В обґрунтування поданої скарги, заявник посилається на те, що державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не в повному обсязі виконано заходи щодо пошуку майна та коштів боржника.

Як вбачається з поданої скарги, заявник в обґрунтування порушення державним виконавцем вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», щодо перевірки майнового стану боржника, посилається, зокрема, що державним виконавцем:

- не вчинено дії щодо отримання інформації щодо наявності у Боржника нерухомого майна та звернення стягнення на зазначене майно. При цьому, як вбачається з відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право власності від 30.08.2007 № 1119, виданого Мартусівською сільською радою, Боржник є власником будівлі котельні за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Бориспільська, 1, загальна вартість майна 489 500. При цьому, в порушення статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем не вчинено заходи щодо звернення стягнення на вказане належне Боржнику нерухоме майно,

- не вчинено дії щодо направлення запитів до Держпраці, адже відповідно до п. 3 Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 січня 2010 р. N 8, - реєстрація, перереєстрація, тимчасова реєстрація, взяття на облік та зняття з нього технологічного транспортного засобу здійснюється територіальними органами Держпраці,

- не вчинено дії щодо направлення запитів до Держпродспоживслужби, адже Постановою КМУ від 28.12.2016 №1051 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ» функції із здійснення реєстрації та обліку сільськогосподарської техніки, здійснення державного нагляду (контролю) в частині експлуатації та технічного стану машин покладено на Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів,

- не вчинено дії щодо направлення запитів до Сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України, адже відповідно до Положення про територіальний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1646 від 29 грудня 2015 року основними функціями територіального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України є, в тому числі, здійснення комплексу заходів, пов`язаних з проведенням державної реєстрації (перереєстрації-) та зняття з обліку призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортних засобів усіх типів, а також здійснення в установленому порядку державного обліку зареєстрованих транспортних засобів юридичних та фізичних осіб - власників транспортних засобів і формування Єдиного державного реєстру МВС,

- не вчинено дії щодо направлення запитів до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, адже комісія здійснює депозитарну діяльність, тобто діяльність професійних учасників депозитарної системи України та Національного банку України щодо надання послуг із зберігання та обліку цінних паперів, обліку і обслуговування набуття, припинення та переходу прав на цінні папери і прав за цінними паперами та обмежень прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах депозитарних установ, емітентів, депозитаріїв-кореспондентів, осіб, які провадять клірингову діяльність, Розрахункового центру з обслуговування договорів на фінансових ринках (далі - Розрахунковий центр), депонентів, номінальних утримувачів, а також надання інших послуг, які відповідно до Закону України «Про депозитарну систему в Україні» мають право надавати професійні учасники депозитарної системи України.

- не вчинено дії щодо направлення запитів до Державної служби морського та річкового транспорту України, адже відповідно до Положення про Державну службу морського та річкового транспорту України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 вересня 2017 р. № 1095, Морська адміністрація здійснює реєстрацію суден у Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України, веде журнал їх обліку (крім суден флоту рибної промисловості), розміщує відповідні дані на своєму офіційному веб-сайті, видає відповідно до законодавства свідоцтво про право плавання під Державним Прапором України (судновий патент), судновий білет, свідоцтва про виключення відповідних суден із зазначених Реєстру та Суднової книги (крім суден флоту рибної промисловості), свідоцтво про мінімальний склад екіпажу судна, інші суднові документи відповідно до законодавства,

- не вчинено дії щодо направлення запитів до Держрибагентства, адже агентство здійснює реєстрацію риболовних суден, що не підлягають нагляду класифікаційним товариством,

- не вчинено дії щодо направлення запитів до Міністерства аграрної політики та продовольства України, адже міністерство є розпорядником Державного реєстру технічних засобів для агропромислового комплексу України,

- не вчинено дії щодо направлення запитів до Державної авіаційної служби України, адже відповідно до Положення про Державну авіаційну службу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 № 520, Державіаслужба здійснює реєстрацію і виключення з реєстру цивільних повітряних суден та аеродромів України тощо.

Як встановлено судом, 17.12.2020 головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведом Романом Михайловичем відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 911/998/20, який видано 08.12.2020 Господарським судом Київської області щодо стягнення з Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія основного борг у розмірі 1 453 833,; пені у розмірі 264 630,16 грн; 3% річних у розмірі 32 334,01грн; інфляційних втрат у розмірі 20 710,82грн; судового збору у розмірі 26 572,62грн.

17.12.2020 державним виконавцем винесено також постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору.

14.01.2021 головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведом Романом Михайловичем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 63938538 до зведеного виконавчого провадження № 59030789, яке веде Бориспільський МР ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) щодо одного й того ж боржника.

14.01.2021 головним державним виконавцем Бориспільського МР ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Шведом Р.М. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 59030789 від 06.05.2019 на підставі виконавчих документів, в т.ч. наказу № 911/998/20 від 08.12.2020, винесено постанову про арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Частиною першою статті 18 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

У ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Разом з тим, суд вказує, що за приписами ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено обов`язок виконавця щодо проведення перевірки майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Суд відзначає, що періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України Про виконавче провадження, і такі перевірки не мають вчинятись виконавцем одноразово (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.07.2018 р. у справі № 915/1294/13).

В свою чергу, згідно з приписів ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Під час розгляду скарги суд встановив, що головним державним виконавцем перевірка майнового стану боржника була проведена без дотримання приписів ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" щодо строків та порядку вчинення виконавчих дій.

Таким чином, вимога заявника про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні №63938538 щодо не звернення стягнення на кошти боржника є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги заявника в частині визнання протиправною бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні №63938538 щодо не звернення стягнення на майно боржника, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, суд не в праві зобов`язувати виконавця звертати стягнення на майно боржника, якщо наявні у боржника грошові кошти. Між тим, черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Окрім того, під час здійснення виконавчого провадження встановлено відсутність транспортних засобів у боржника.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником зареєстровано нерухоме майно: будівля котельні. Водночас, як зазначає держаний виконавець, боржник є державним підприємством і законодавством введено мораторій щодо звернення стягнення на майно боржника, власником якого є держава.

Також, суд звертає увагу заявника, що господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється. Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 02.04.2018 у справі № 17/116/2011.

Поряд з тим, що вимоги заявника викладена у пунктах 2, 3 резолютивної частини скарги, а саме: зобов`язати державного виконавця у виконавчому провадженні №63938538 провести виконавчі дії з виявлення коштів боржника; зобов`язати державного виконавця у виконавчому провадженні №63938538 звернути стягнення на грошові кошти та майно боржника не можуть бути задоволені судом, позаяк, суд відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України наділений повноваженнями лише визнати оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними та зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), водночас, до повноважень суду не відноситься компетенція щодо зобов`язання державного виконавця проводити виконавчі дії з виявлення коштів боржника, звертати стягнення на грошові кошти та майно божника.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, виконавцем після звернення зі скаргою, що розглядається судом, вже фактично здійсненні дії, які були частково предметом скарги.

16.04.2021 державним виконавцем Бориспільського МР ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Шведом Р.М зроблено запит № 101267819 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Відповіддю від 16.04.2021 на вищезазначений запит, Міністерство внутрішніх справ України повідомило орган ДВС, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

16.04.2021 державним виконавцем Бориспільського МР ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Шведом Р.М зроблено запит № 101267790 до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржника, а також рахунки, які відкриті через відокремлені підрозділи.

Відповіддю від 16.04.2021 на вищезазначений запит, ДФС України надала інформацію про наявні рахунки боржника.

19.01.2021 постановою головного державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Шведом Р.М. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору.

Поряд з цим, суд зазначає, що невиконання судового рішення протягом тривалого часу порушує основні засади виконавчого провадження - обов`язковості виконання рішень, розумності строків виконавчого провадження. Хоча закон і не містить поняття розумності строків, проте зволікання у вчиненні виконавчих дій не свідчить про дотримання зазначеного вище принципу. Крім того, діяльність державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, це сукупність дій, направлених на кінцевий результат - виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у пар. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавці.

Керуючись однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», суд вважає, що стягувач не може бути незаконно позбавлений закріпленого в Конституції України права на виконання рішення суду (постанова Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 2-42/11).

З врахуванням викладеного, суд вбачає наявними підстави для задоволення скарги б/н від 25.03.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія на бездіяльність державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області по справі №911/998/20 від 08.12.2020 в частині визнання протиправною бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні №63938538 щодо не звернення стягнення на кошти боржника.

В частині визнання протиправною бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні №63938538 щодо не звернення стягнення на майно боржника, зобов`язання державного виконавця у виконавчому провадженні №63938538 провести виконавчі дії з виявлення коштів боржника, зобов`язання державного виконавця у виконавчому провадженні №63938538 звернути стягнення на грошові кошти та майно боржника, суд відмовляє.

У відповідності до ч. 1 ст. 343 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки висловлено в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19) та в пункті 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20).

На підставі викладеного, керуючись положеннями Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 1-3, 18, 74, 231, 339, 345 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія на бездіяльність державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області по справі №911/998/20 від 08.12.2020 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні №63938538 щодо не звернення стягнення на кошти боржника.

3. В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Повний текст ухвали підписано 06.05.2021

Суддя В.М. Антонова