ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 справа № 914/1523/19

за позовом: Заступника керівника Дрогобицької окружної прокуратури в інтересах держави, м. Дрогобич

до відповідача-1: Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич

відповідача-2: Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич

відповідача-3: Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Дрогобич

про визнання недійсним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання договору купівлі-продажу недійсним, повернення будівлі

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Пукач М.В.

Представники:

Від прокуратури:; Лука Галина Володимирівна - прокурор Львівської обласної прокуратури;

Від відповідача-1: не з"явився;

Від відповідача-2: не з"явився;

Від відповідача-3: не з"явився

На розгляд до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури від 26.06.2019. №04/27-2281 до відповідача -1 Дрогобицької міської ради, відповідача -2 Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради та відповідача - 3 Фізичної особи ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування п.1 рішення Дрогобицької міської ради № 980 від 06.04.2017, визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення шляхом викупу від 17.10.2017 та зобов`язати ОСОБА_1 повернути нежитлове приміщення.

13.08.2019 Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, зокрема, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначив на 12.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.09.2019 зупинено провадження у справі №914/1276/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у справі №587/430/16-ц.

24.10.2019 року за вх.№43841/19 від Прокуратури Львівської області надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №914/1523/19, у зв`язку з тим, що постановою Великої Палати Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц касаційну скаргу заступника прокурора Сумської області задоволено, судові рішення першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду, повний текст вказаної постанови суду оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень у електронному реєстрі 30 вересня 2019 року.

26.06.2019 р. Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову у справі №587/430/16-ц., яку оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 30.09.2019 р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.10.2019 поновлено провадження у справі № 914/1523/19 та підготовче засідання призначено на 07.11.2019.

У судовому засіданні 21.11.2019 року представник відповідача-3 заявив клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/19 (провадження №12-194гс19). Представник відповідача-1,2 підтримав це клопотання.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 21.11.2019 року зупинено провадження у справі №914/1523/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у справі №912/2385/18 (провадження № 12-194гс19).

30.07.2020р. через канцелярію суду Заступником прокурора Львівської області подано клопотання за вх.№22977/20 від 30.07.2020р. про поновлення провадження у справі №914/1523/19, у зв`язку із прийняттям постанови Великою Палатою Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18. На підтвердження вказаних обставин до поданого клопотання долучено постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18.

Ухвалою суду від 07.08.2020 року клопотання Прокуратури Львівської області про поновлення провадження у справі №914/1523/19 - задоволено, провадження у справі №914/1523/19 поновлено, підготовче засідання призначено на 10.09.2020 року.

У зв`язку з карантинними заходами судді, судове засідання призначене на 22.10.2020 року не відбулося. Ухвалою суду від 28.10.2020 року розгляд справи призначено на 26.11.2020 року.

26.11.2020 року на електронну адресу суду від представника відпоідача-3 надійшло клопотання за вх.№3071/20 про зупинення провадження у справі, в якому представник відповідача -3 просить суд зупинити провадження у справі №914/1523/19 до розгляду об"єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду справи №922/623/20.

Ухвалою суду від 26.11.2020 року клопотання відповідача-3 (вх.33071/20) про зупинення провадження у справі 914/1523/19 задоволено; зупинено провадження у справі № 914/1523/19 до розгляду об"єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/623/20 та зобов"язано сторони письмово повідомити Господарський суд Львівської області про результати розгляду об"єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/623/20.

18.02.2021 року прокурором Львівської обласної прокуратури подано через канцелярію суду клопотання за вх.№3843/21 про поновлення провадження у справі №914/1523/19, оскільки відпали обставини її зупинення. Зазанчає, що Верховним Судом у складі об"єднаної палати Касаційного господарського суду 22.01.2021 року прийнято постанову по справі №922/623/20, повний текст якої опубліковано 16.02.2021 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвалою суду від 01.03.2021 року клопотання Львівської обласної прокуратури про поновлення провадження у справі №914/1523/19 задоволено, провадження у справі №914/1523/19 поновлено, підготовче засідання призначено на 18.03.2021 року

В судовому засіданні 18.03.2021 року оголошено клопотання про перейменування позивача у справі за вхідн. № 6658/21 від 18.03.2021.

Протокольною ухвалою суду від 18.03.2021 року клопотання про перейменування позивача у справі за вхідн. № 6658/21 від 18.03.2021 задоволено, перейменовано орган прокуратури, який звернувся з позовом до суду у справі № 914/1523/19, а саме Дрогобицьку місцеву прокуратуру на Дрогобицьку окружну прокуратуру.

Ухвалою суду від 08.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 22.04.2021 р.

В судове засідання 22.04.2021 року прокурор явку забезпечив, підтримав позовні вимоги та просить позов задоволити повністю.

В судове засідання 22.04.2021 року відповідач-1 явку представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції за 09.04.2021 рік.

В судове засідання 22.04.2021 року відповідач-2 явку уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції за 09.04.2021 року.

В судове засідання 08.04.2021 року відповідач-3 явку уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції за 09.04.2021 року.

Ухвали суду надіслані відповідачам - 1,2,3 за адресами, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресами, яка вказана позивачем у позовній заяві, відтак учасники справи належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

З урахуванням того, що розгляд справи відбувається за правилами загального позовного провадження, відповідачі не повідомили суд про причини неявки в судове засідання, в суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи по суті, які передбачені статтями 202, 216 ГПК України.

Суд констатує, що ним створено усі можливості учасникам процесу для реалізації ними своїх прав. Станом на час розгляду справи, від учасників справи жодних процесуальних заяв чи клопотань до суду не поступало.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Правова позиція прокурора.

Згідно договору оренди нежитлових приміщень, будинків та споруд від 01.12.2016 року між Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради та ОСОБА_1 укладено договір оренди, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до акту приймання-передачі в оренду нежитлове приміщення загальною площею 31,0 кв.м (підвал) на АДРЕСА_1 терміном дії з 01.12.2016 до 30.11.2017.

На підставі заяв орендаря від 31.01.2017 року та від 09.02.2017 року, до яких не було долучено жодних документів, які б надавали право на таку приватизацію, рішенням Дрогобицької міської ради №680 від 06.04.2017 нежитлове приміщення площею 31,0 кв.м на АДРЕСА_1 включено в перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу, згідно Додатку. Відповідно до п.3 - дане рішення є доповненням до розділу 2 Програми приватизації комунального майна Дрогобицької міської ради на 2017 рік.

Рішення прийнято без обґрунтування доцільності відчуження комунального майна шляхом викупу, без підтвердження здійсненого поліпшення орендованого майна у відсотках до вартості майна, про що свідчить як Звіт про оцінку вартості майна, затверджений ПП "Т.Е.Д." 31.05.2017, так і листи виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, в яких відсутні будь-які відомості про те, що проводились ремонтні роботи у вказаних нежитлових приміщеннях, в тому числі невід`ємні поліпшення.

17.10.2017 між виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (підвального приміщення №11) шляхом викупу, за яким продавець зобов`язується передати у власність нежитлове приміщення (А-2) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 31,0 кв.м вартістю 98 269,20 грн ( в тому числі ПДВ становить 16 378,20 грн).

Рішення Дрогобицької міської ради прийнято в порушення вимог Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" від 6 березня 1992 року, чинний на момент прийняття рішення.

Крім цього, прокурор зазначає, що місцевою прокуратурою за результатами опрацювання матеріалів щодо приватизації об`єктів комунальної власності 18.11.2017 року внесено відомості до ЄДР №0000066 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Аргументи відповідача-1, -2.

Представником Дрогобицької міської ради Львівської області та Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області подано відзив на позовну заяву (вх.№36063 від 02.09.2019р.), у якому проти позовних вимог заперечив повністю з наступних підстав.

В прокуратури не було законних підстав для подання позовної заяви.

Прокуратурою не обґрунтовано законність подання позовної заяви, не зазначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Дрогобицька міська рада не зверталась до прокуратури з проханням представляти її інтереси в суді, а отже вона подана з порушенням вимог ст. 2, ст. 23, п.4 ст. 53 ГПК України.

Позовні вимоги прокуратури протирічать ст. 3 Конституції України та висновкам, викладених в рішенні Конституційного суду від 16 квітня 2009 року № 7- рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, частини чотирнадцятої статті 46,частини першої, десятої ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"(справа про скасування актів органів місцевого самоврядування).

Приймаючи рішення №680 від 06.04.2017 року Дрогобицька міська рада дотримувалась вимог ст. 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Аргументи відповідача-3.

Представником ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву (вх.№36085 від 02.09.2019р.), у якому проти позовних вимог заперечив повністю з наступних підстав.

Дрогобицька міська рада як орган місцевого самоврядування у межах своїх правомочностей щодо розпорядження майна, яке перебувало у комунальній власності прийняла рішення щодо приватизації спірного нежитлового приміщення шляхом його викупу.

Відповідне приміщення перебувало в оренді у Відповідача-3. Здійснюючи приватизацію нежитлового приміщення, Дрогобицька міська рада, яка діяла як орган публічної влади, мала виключні повноваження щодо встановлення умов приватизації та укладення необхідних для її проведення правочинів, а покупець ОСОБА_1 зобов`язувався дотримуватися встановлених обласною радою умов та порядку приватизації. Представник відповідача-3 зазначає, що допущені органами публічної влади порушення при укладенні правочину не можуть бути безумовною підставою для визнання договорів купівлі-продажу недійсним. Об`єкт оцінки не має окремого входу і доступ до приміщення здійснюється через вхід, які знаходяться в приватній власності ОСОБА_1 . В свою чергу, укладаючи договір купівлі-продажу нежитлового приміщення площею перераховуючи власні грошові кошти за нього, ОСОБА_1 мала право очікувати на набуття права власності на вказані приміщення. Відтак, просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицької міської ради із заявою від 12.09.2016 про надання в оренду нежитлового приміщення (підвал) площею 31,0 кв. м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 під склад.

На виконання рішення І сесії Дрогобицької міської ради сьомого скликання від 17.11.2015 року №1 між Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради (далі- Орендодавець) та ОСОБА_1 (далі-Орендар) укладено договір оренди нежитлових приміщень, будинків та споруд від 01.12.2016 р. (далі-Договір оренди).

Відповідно до п. 1.1. Договору оренди, Орендодавець передає, а Орендар приймає згідно акту приймання-передачі в оренду нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,0 кв.м.

Вартість об`єкта оренди не вказано.

Пунктом 2.1. Договору оренди визначено, що цей Договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами і діє в термін з 01.12.2016р.до 30.11.2017р.

Згідно п.3.1 Договору оренди, орендна плата за перший місяць становить 3 100,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Відповідно до акту приймання-передачі від 01.12.2016р. Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради передано, а ОСОБА_1 прийнято у відповідності до договору оренди, придатне для використання нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,0 кв.м. під склад.

Згідно п.4.3.9 Договору оренди орендар зобов`язаний попередньо погоджувати з Орендодавцем проведення перебудови, прибудови та перепланування об`єкта оренди.

31.01.2017р. ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицької міської ради із заявою про включення об`єкта до переліку об`єктів, що підялгають приватизаці на викуп нежитлового приміщення, яке перебуває в оренді заявника, а саме, нежитлове приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішенням Дрогобицької міської ради XX сесії сьомого скликання від 06.04.2017р. №680 (додаток до рішення Дрогобицької міської ради) орендоване приміщення (підвал за адресою: АДРЕСА_1 , площею 31,0 кв. м.) включено до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу.

Тобто, зазначеним рішенням орган місцевого самоврядування не лише розпорядився належним територіальній громаді майном (відчуження шляхом приватизації), а й визначив спосіб такого відчуження (приватизації) - викуп.

Відповідно до п.п. 3, 4 вказаного Рішення, дане рішення є доповненням до розділу 2 Програми приватизації комунального майна Дрогобицької міської ради на 2017 рік.

Виконання даного рішення покладено на відділ оренди та приватизації комунального майна виконавчого комітету Дрогобицької міської ради.

Відповідно до Звіту про оцінку майна, затвердженого ПП «Т.Е.Д.» 14.06.2017, вартість нежитлового приміщення підвалу (літ.А-2) площею 31,0 кв.м., розташованого в двоповерховому цегляному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 станом на 31.05.2017р. становить 81 891 грн., ПДВ 16 378,2 грн. (загальна вартість включно з ПДВ 98 269,2грн.).

Згідно розділу 5 Звіту про оцінку вартості майна, затвердженого ПП "Т.Е.Д." 14.06.2017р., об`єкт оцінки - нежитлове приміщення площею 31,0 кв.м, розташоване в двохповерховому цегляному житловому будинку, (згідно тех. паспорту та поверхових планів). Рік побудови 1927 р. Функціональне призначення - складські приміщення на момент оцінки не функціонують, через поганий стан конструктивних елементів, систем водопостачання, каналізації унеможливлює використання даних приміщень без проведення в них ремонтних робіт. Періодичне протікання загально будинкових мереж спричиняє залив приміщень об`єкта оцінки, що створює труднощі проживання мешканців першого поверху будинку, через замокання стін та відповідно сирість у приміщеннях. Об`єкт оцінки не має окремого входу і доступ до приміщення здійснюється через вхід приміщень, які знаходяться у приватній власності. Оцінювач дослідив стан об`єкту оцінки і встановив, що фізичний знос конструктивних елементів становить 40%. Технічний стан приміщення класифікується як задовільний.

17 жовтня 2017 року між Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради (Продавець згідно Договору купівлі-продажу) та ОСОБА_1 (Покупець згідно Договору купівлі-продажу) укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення шляхом викупу (далі-Договір купівлі-продажу).

Відповідно до п. 1.1 Договору Продавець зобов`язується передати у власність нежитлове приміщення (підвальне приміщення №11) адреса якого: АДРЕСА_1 , що відповідно до опису об`єкта, позначене на плані будівель літ. «А-2», має загальну площу 31,0 кв. м., (в подальшому - Об`єкт продажу), а Покупець зобов`язується прийняти Об`єкт продажу і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі.

Покупець повністю оплатив за Об`єкт продажу та перерахував кошти в сумі 98 269,20 грн., в тому числі ПДВ 16 378 грн. на рахунок Продавця (п.2.2 Договору купівлі-продажу).

Право власності на об`єкт було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Довідки, сформованої Прокуратурою Львівської області 26.07.2019 року (індексний номер витягу: 175269079, відповідно до якої реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106, номер запису про право власності 22861278, зареєстровано 17.10.2017 року).

Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради та ОСОБА_1 17.10.2017р. складено акт прийому-передачі нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 про те, що Продавець згідно цього акту передає, а Покупець приймає продане способом викупу 17.10.2017 року нежитлове приміщення загальною площею 31,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення позначене на плані літ. А-2, вартістю 98 269,20 гривень, в тому числі ПДВ - 16 378,20 гривень, згідно Звіту про експертну оцінку вартості нежитлового приміщення, проведеного на підставі договору на проведення експертної оцінки з ПП "Т.Е.Д.", що затверджений міським головою Тарасом Кучмою 04.09.2017 р. Передача згаданого вище об`єкта проводиться згідно договору купівлі -продажу, посвідченого нотаріально 17.10.2017 р. в м. Дрогобичі приватним нотаріусом Лаганяк Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 276.

Відповідно до витягу із звіту про результати державного фінансового аудиту, проведеного Західним офісом Держаудитслужби України щодо виконання Дрогобицького міського бюджету за 2014-2016 роки та I півріччя 2017 року від 04.12.2017р. №08/19/5, встановлено, що внаслідок прийняття неефективних управлінських рішень (рішення прийнято на засіданнях комісії з питань оренди, приватизації, комунального майна, промисловості, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, малого та середнього бізнесу) щодо приватизації орендованого майна, зокрема приватизації об`єктів групи А без врахування особливостей, визначених підпунктом 1 ч. 1ст. 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) в частині надання права орендарям на викуп орендованого майна в розмірі не менше 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, позбавило можливості збільшення надходжень до міського бюджету від приватизації комунального майна.

У ході аудиту не надано документальних підтверджень про те, що орендарями проведено будь-яке покращення орендованого ними майна чи погодження Орендодавця на проведення такого покращення, як було передбачено вимогами п.3 ст.23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та умовами договорів.

Заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури звертався до Дрогобицької міської ради з запитом від 26.10.2017 року за №04/13-3157 вих.17 про надання інформації: про кількість наданих в оренду об`єктів комунальної та державної власності, долучивши копії договорів оренди та документів, що стали підставою до їх укладення; стану виконання умов договорів оренди, повноту сплати орендної плати, наявність підстав для розірвання таких договорів у встановленому законом порядку; наявної заборгованості за договорами оренд та вжиті відомчим органом заходи до її стягнення; перелік приватизованих об`єктів комунального та державного майна з них: способом викупу, способом аукціону та ін., долучивши по кожному об`єкту належним чином завірені документи, згідно вказаного переліку; положення ради про порядок приватизації об`єктів спільної власності територіальних громад; грунтовно інформувати про те, чи проводились покращення об`єктів оренди їх орендарями (в подальшому покупцями), надання згоди орендодавця на таке покращення, план переобладнання (покращення), затверджений кошторис, понесені підприємствами витрати на покращення об`єкта оренди (з долученням підтверджуючих документів).

У відповідь на запит Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради повідомлено заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури листом від 02.11.2017 року №3-32/8615, що заяв про надання дозволу на здійснення покращення об`єктів комунальної власності, що були приватизовані у 2017 році у відділ оренди та приватизації не поступало.

В матеріалах справи не містяться, та сторонами в ході розгляду справи не надано жодних доказів, які би підтвердили факт здійснення орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди у розмірі не менше як 25 відсотків ринкової вартості майна, за якими воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.

Виконання відповідачем таких умов для приватизації орендованого комунального майна (нежитлового приміщення) групи А шляхом викупу встановлено ч.1 статті 182 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Норми права та мотиви суду.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами 3, 5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої вказаної статті прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з положеннями частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 ст. 23 закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1 -3 частини 4 зазначеної статті).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц та від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 вказала, що системне тлумачення абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Як вбачається з позовної заяви, прокурором заявлено позов самостійно, мотивуючи таке звернення до суду тим, що чинне законодавство України не визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у даних правовідносинах: звертатись з позовом до суду про визнання незаконним та скасування рішення Дрогобицької міської ради. Також прокурор обґрунтовував підстави заявлення позову, що дотримання вимог закону при відчуженні майна територіальної громади безумовно становить суспільний (державний) інтерес, який визначено з урахуванням рішення №1-1/99 від 08.04.1999 Конституційного Суду України, а інтерес держави у цій справі полягає в тому, щоб орган місцевого самоврядування розпоряджався об`єктами комунальної власності в порядку та спосіб, передбачені чинним законодавством.

Дотримання чинного законодавства є запорукою дотримання прав територіальної громади, а тому перевірка діяльності органів місцевого самоврядування на предмет дотримання ними відповідних нормативно-правових актів становить суспільний інтерес.

Зважаючи на наведене, не заслуговують на увагу доводи відповідача-1, -2 про відсутність в прокурора законних підстав для звернення до суду з позовом у даній справі.

Відповідно до положень статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів не тільки юридичних осіб і держави, але й фізичних осіб.

Господарські суди вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду).

З урахуванням характеру спірних відносин справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а пред`явлення позову, у тому числі, до фізичної особи, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, не змінює правової природи юридичного спору та в цьому випадку не є підставою для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

Наведене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №903/456/18 від 12.03.2019р.

Також дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.01.2021р. у справі №922/623/20).

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що прокурором доведено підставність звернення з відповідним позовом до суду.

Предметом доказування є встановлення обставин, що є підставою недійсності п.1 рішення Дрогобицької міської ради №680 від 06.04.2017 "Про включення в перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу" в частині включення до переліку об`єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу нежитлового приміщення площею 31,0 кв.м (підвальне приміщення №11) на пл.Ринок,22 в м.Дрогобичі, визнання договору недійсним та повернення майна.

Частинами 1, 3, 4 ст.140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковим до виконання на відповідній території.

Згідно ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч.5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як встановлено судом, рішенням Дрогобицької міської ради XX сесії сьомого скликання від 06.04.2017р. №680 (з рахуванням додатку до рішення), орендоване ОСОБА_1 приміщення (нежитлове приміщення за адресою: м. Дрогобич, пл. Ринок,22 , площею 31,0 м. кв.) включено до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу.

В Конституції України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 27 грудня 2001 року N 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року N 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини) (п.4 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. у справі № Справа N 1-9/2009).

Згідно з пунктом 30 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується відповідно до закону питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Станом на час укладення Договору та виникнення відповідних правовідносин чинними були два основні законодавчі акти, які регулювали порядок та особливості здійснення приватизації державного та комунального майна: Закони України "Про приватизацію державного майна" та "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Так, Закон України "Про приватизацію державного майна" регулював правові, економічні та організаційні основи приватизації державного майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим, з метою створення багатоукладної соціально орієнтованої ринкової економіки України. Згідно зі статтями 1, 3 цього закону приватизація державного майна - платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об`єкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки. Законодавство України про приватизацію складається з цього Закону, інших законів України з питань приватизації. Відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Правовий механізм приватизації єдиних майнових комплексів невеликих державних підприємств шляхом їх відчуження на користь одного покупця одним актом купівлі-продажу визначено Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". Статтями 1 та 2 цього закону визначено, що сферою застосування закону є галузі, які підлягають першочерговій приватизації: переробна і місцева промисловість, промисловість будівельних матеріалів, легка і харчова промисловість, будівництво, окремі види транспорту, торгівля і громадське харчування, побутове обслуговування населення, житлово-експлуатаційне і ремонтне господарство. Відповідно до цього Закону можуть також приватизуватися підприємства інших галузей, якщо вони відповідають вимогам частини першої статті 2 цього Закону або якщо це передбачено планами їх приватизації. До відносин щодо приватизації невеликих державних підприємств, не врегульованих цим Законом, застосовується Закон України "Про приватизацію майна державних підприємств". До об`єктів малої приватизації належить окреме індивідуально визначене майно, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких таке майно розташовано (група А).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність 07.03.2018 року) об`єктами малої приватизації є: єдині майнові комплекси державних підприємств та їх структурних підрозділів, які можуть бути виділені в самостійні суб`єкти господарювання - юридичні особи (у тому числі ті, що передані в оренду, перебувають у процесі реструктуризації), на яких середньооблікова чисельність працюючих за звітний (фінансовий) рік не перевищує 100 осіб, а обсяг валового доходу від реалізації продукції (робіт, послуг) за такий період не перевищує 70 мільйонів гривень та/або вартості майна яких недостатньо для формування статутного капіталу акціонерного товариства, у тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані (група А); окреме індивідуально визначене майно, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких таке майно розташовано (група А); об`єкти незавершеного будівництва, законсервовані об`єкти, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані (група Д); об`єкти соціально-культурного призначення, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані, крім тих, що не підлягають приватизації (група Ж).

Враховуючи вищенаведені положення, відчужений об`єкт нерухомості нежитлове приміщення за адресою: м. Дрогобич, пл. Ринок,22 , площею 31,0 м. кв. належить до групи А об`єктів малої приватизації.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" приватизація (відчуження) майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону. Статтею 6 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" передбачено, що суб`єктами приватизації є: державні органи приватизації; місцеві ради, органи приватизації територіальних громад; покупці.

Згідно з рішенням Дрогобицької міської ради №215 від 31.03.2016 "Про визнання виконавчого комітету Дрогобицької міської ради органом приватизації та орендодавцем комунального майна територіальної громади м. Дрогобича" виконавчий комітет Дрогобицької міської ради визнано органом приватизації та орендодавцем нежитлових приміщень, будівель та споруд, які належать до комунальної власності територіальної громади міста Дрогобича. Зазначеним рішенням Положення про виконавчий комітет Дрогобицької міської ради доповнено пунктом 3.3. Зокрема визначено, що на підставі рішень Ради, Виконавчий комітет, як орган приватизації та орендодавець нежитлових приміщень, будівель та споруд укладає договори купівлі-продажу нежитлових приміщень, будівель та споруд у відповідності з вимогами Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", контролює роботу відділу оренди та приватизацію комунального майна, укладає договори оренди нежитлових приміщень, будівель та споруд, а також погоджує договори оренди нежитлових приміщень, будівель та споруд, які укладаються комунальними установами, підприємствами Ради та іншими структурними підрозділами виконавчих органів Ради, приймає рішення щодо проведення конкурсу з відбору суб`єктів оціночної діяльності для проведення експертних оцінок майна, проведення конкурсу переможців на укладення договорів оренди нежитлових приміщень, будівель та споруд.

Отже, органом приватизації комунального майна міської ради є Виконавчий комітет, який зобов`язаний дотримуватися вимог чинного законодавства України з питань приватизації, в тому числі вимог Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Закон України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" у статті 3 визначає три способи малої приватизації: викуп; продаж на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни); продаж за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону. Особливості кожного з цих способів визначаються в подальших статтях цього закону. Проте лише викуп не допускає конкурентного продажу об`єкту приватизації.

Відповідно до частини 1 статті 182 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" приватизація об`єктів групи А здійснюється з урахуванням таких особливостей: 1) у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) орендар одержує право на викуп такого майна, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.

Відтак, обов`язковою передумовою приватизації орендованого комунального майна (нежитлового приміщення) групи А шляхом викупу є виникнення права в орендаря на такий викуп.

Це право виникає за сукупності таких умов: - орендар за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснив поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди; - розмір такого поліпшення становить не менше як 25 відсотків ринкової вартості майна, за якими воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.

Стаття 778 Цивільного кодексу України розмежовує два основні види поліпшення наймачем речі, переданої в найм: поліпшення, які можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, а також такі, які не можуть. Абзацом 4 частини 3 статті 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати поліпшення орендованого майна.

Зважаючи на наведене, суд, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, встановив, що в матеріалах справи відсутня як заява Орендаря - Гавдяк Наталії Вікторівни про намір здійснити поліпшення орендованого майна, так і згода Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради на здійснення таких поліпшень.

Крім того, в порушення частини 1 статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" сторони не визначили в Договорі оренди від 01.12.2016 р. такої істотної умови договору, як вартість майна.

Судом встановлено, що оцінка об`єкта оренди була проведена 14 червня 2017 року, уже після ухвалення органом місцевого самоврядування рішення про приватизацію цього об`єкта шляхом викупу (6 квітня 2017 року), що суперечить порядку, встановленому пунктом 1 частини 1 статті 182 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Матеріали справи не містять доказів здійснення Орендарем Гавдяк Наталією Вікторівною поліпшень орендованого майна, які були здійснені після укладення договору оренди та до ухвалення рішення про приватизацію, а відтак в органу приватизації були відсутні підстави вартісно оцінити такі покращення та порівняти їх з вартістю об`єкта оренди.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про визнання недійсним та скасування п.1 рішення Дрогобицької міської ради №680 від 06.04.2017 "Про включення в перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу" в частині включення до переліку об`єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу нежитлового приміщення площею 31,0 кв.м (підвальне приміщення) на пл. Ринок,22 в м.Дрогобичі.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення (підвальне приміщення №11), шляхом викупу від 17.10.2017 загальною площею 31,0 кв.м за адресою: Львівська область м.Дрогобич пл. Ринок,22 укладеного між виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради та ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Підстави визнання правочину недійсним визначено ст.215 ЦК України, відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч.1, 2, 3, 5,6 ст.203 ЦК України).

Спірний договір укладено на підставі незаконного рішення Відповідача 1 за № 680 від 06.04.2017 щодо приватизації нерухомого майна шляхом викупу. Оскільки дотримання вищезазначених приватизаційних процедур є необхідною передумовою для визнання укладеного договору таким, що відповідає вимогам цивільного законодавства, то встановлення судом їх порушення є підставою для визнання недійсним укладеного Договору, згідно з ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Крім цього, ч. 2 статті 228 ЦК України передбачає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Суд дійшов висновку, що спірний Договір, за наявності наведених вище встановлених судом обставин, порушує інтерес держави та суспільства на здійснення приватизації комунального майна з дотриманням закріплених у ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного майна» та Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» принципів приватизації.

Оскільки, дотримання вищезазначених приватизаційних процедур є необхідною передумовою для визнання укладеного договору таким, що відповідає вимогам цивільного законодавства, а встановлене їх порушення є підставою для визнання недійсним укладеного Договору згідно ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Враховуючи визнання недійсними п. 1 рішення Дрогобицької міської ради №680 від 06.04.2017 "Про включення в перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу" в частині включення до переліку об`єкта, (згідно додатку до рішення) що підлягає приватизації шляхом викупу нежитлового приміщення площею 31,0 кв.м на пл. Ринок,22 в м.Дрогобичі, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення (підвального приміщення №11) шляхом викупу від 17.10.2017 року загальною площею 31,0 кв.м за адресою: Львівська область м.Дрогобич пл. Ринок,22, укладеного між виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради та ОСОБА_1 , оскільки такий укладений на підставі п. 1 рішення Дрогобицької міської ради №680 від 06.04.2017 року.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 повернути нежитлове приміщення площею 31,0 кв.м., яке розташовано в АДРЕСА_1 у власність територіальних громади м. Дрогобича, то така вимога є похідною від попередніх та підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що повернення у власність територіальної громади майна (приміщення), незаконно відчуженого (шляхом викупу) фізичній особі органом місцевого самоврядування переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоби таке відчуження відбувалося у передбачений чинним законодавством спосіб та сприяло досягненню максимального економічного ефекту від продажу об`єкта комунальної власності.

У даному випадку позбавлення відповідача-3 майна не порушуватиме принцип пропорційності втручання у право власності, оскільки викуп орендованого майна відповідачем-3 здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме пункту 1 частини 1 статті 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", внаслідок недобросовісних дій самого відповідача-3 (з урахуванням правової позиції Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначеної у постанові від 22.01.2021 у справі №922/623/20).

Судові витрати.

Підпунктом 2 п.2 ч.2 ст.4 вказаного Закону передбачено, що розмір ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на час подання прокурором позовної заяви до суду, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1921,00грн., відтак прокурором сплачено судовий збір за три немайнові вимоги у розмірі 5763,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №1452 від 16 липня 2019 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Щодо розподілу судового збору за розгляд судом вимоги про визнання недійсними рішення Дрогобицької міської ради, то судовий збір в цій частині покладається на Раду на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1921,00грн.

Щодо розподілу судового збору за розгляд судом вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення (підвального приміщення №11) шляхом викупу від 17.10.2017 загальною площею 31,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , то судовий збір в цій частині покладається на виконавчий комітет Дрогобицької міської ради у розмірі 960,50грн. та ОСОБА_1 у розмірі 960,50грн.

Щодо розподілу судового збору у розмірі 1 921,00грн за розгляд судом вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 повернути нежитлове приміщення площею 31,0 кв.м., яке розташовано в АДРЕСА_1 у власність територіальних громади м.Дрогобича вартістю 81 891,00 грн (з ПДВ), то у зв`язку з задоволенням даної вимоги судом, судовий збір покладається на ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-78, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним та скасувати п.1 рішення Дрогобицької міської ради №680 від 06.04.2017 "Про включення в перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації " в частині включення до переліку об`єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу нежитлового приміщення площею 31,0 кв.м (підвальне приміщення АДРЕСА_2 .

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (підвального приміщення №11) шляхом викупу від 17.10.2017 загальною площею 31,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 укладеного між виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради та ОСОБА_1 .

4. Зобов`язати ОСОБА_1 повернути нежитлове приміщення площею 31,0 кв.м., яке розташовано в АДРЕСА_1 у власність територіальних громади м.Дрогобича вартістю 81 891,00 грн (сума ПДВ становить16 378,20грн.).

5. Стягнути з Дрогобицької міської ради (адреса: 82100, Львівська область, місто Дрогобич, площа Ринок, 1; ідентифікаційний код 04055972) на користь Прокуратури Львівської області (адреса: 79005, Львівська область, місто Львів. проспект Шевченка, 17/19; ідентифікаційний код 02910031) 1921,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

6. Стягнути з:

- Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради (адреса: 82100, Львівська область, місто Дрогобич, площа Ринок, 1; ідентифікаційний код 26307196) на користь Прокуратури Львівської області (адреса: 79005, Львівська область, місто Львів, проспект Шевченка, 17/19; ідентифікаційний код 02910031) 960,50 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

- ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Прокуратури Львівської області (адреса: 79005, Львівська область, місто Львів. проспект Шевченка, 17/19; ідентифікаційний код 02910031) 960,50 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

7. Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Прокуратури Львівської області (адреса: 79005, Львівська область, місто Львів. проспект Шевченка, 17/19; ідентифікаційний код 02910031) 1921,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

8. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

9. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 05.05.2021 року.

Суддя С.М. Коссак