Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/142/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНАМАКС" (35360, Рівненська обл., Рівненський р-н, с.Велика Омеляна, вул.Присадибна, 15, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛІЯ ТРЕЙД" (35500, Рівненська обл, Радивилівський р-н, м.Радивилів, вул.Кременецька, 52, )

про стягнення 39 865, 68 грн

без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНАМАКС" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛІЯ ТРЕЙД" про стягнення 39 865,68 грн за Договором на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів №17/01/20 від 02.01.2020.

Позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНАМАКС" обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих у січні-лютому 2020 року послуг та поставленого товару за Договором на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів №17/01/20 від 02.01.2020, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути на свою користь борг та санкції за вказаним договором.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.03.2021 відкрито провадження у справі 918/142/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду.

Ухвалу від 01.03.2021 відповідач отримав 09.03.2021, що підтверджується наявним у справі повідомленням про вручення поштового відправлення, однак, своїм процесуальним правом на подання письмового відзиву на позовну заяву у строки, встановлені ГПК України та вказаною ухвалою Господарського суду Рівненської області не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

02 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНАМАКС" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮЛІЯ ТРЕЙД" (Замовник) було укладено договір №17/01/20 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів (далі Договір, а.с. 7-9), відповідно до пунктів 1.1-1.5 якого згідно замовлень на ремонт Замовника, Виконавець зобов`язується надавати комплекс послуг/робіт з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів Замовника (надалі - ТЗ) з встановленням (заміною) запчастин і використанням супутніх деталей, необхідних при проведенні зазначених робіт, а також поставку запасних частин, шиномонтажні послуги/роботи, що включають в себе монтаж/демонтаж коліс, розбортовку і забортовку коліс, балансування коліс, клеєння покришок, ремонт шин та камер, рихтування дисків, аргонне зварювання, сезонна заміна шин/коліс, послуги по відновленню протектора, а також поставку шин та коліс, а Замовник зобов`язується оплатити Виконавцеві надані послуги/роботи з ремонту на умовах, які передбачені цим Договором. Для виконання визначених п.1.1. Договору робіт/послуг Виконавець має право використовувати запасні частини та матеріали, вартість яких не включається до вартості виконаних робіт, а зазначається окремо в акті виконаних робіт. Право власності на використані запчастини, деталі та матеріали переходить до Замовника після підписання сторонами актів виконаних робіт. Послуги/роботи, зазначені в п.1.1. Договору спрямовані на підтримання транспортних засобів Замовника технічно справному стані, належному технічному вигляді та на виконання вимог нормативних актів щодо надійності та безпеки руху. Ремонт та технічне обслуговування автомобілів Замовника проводиться за адресами: Рівненська область, Рівненський район, с. Велика Омеляна, вул. Присадибна, 15; Рівненська область, м. Рівне, вул. Дворецька, 120А; Черкаська обл., м. Умань, вул. Залізняка, 2в; Рівненська область, Рівненський район, с. Велика Омеляна, вул. П`ятихатки, 5 (339-ий км траси Київ-Чоп). Строк виконання робіт/послуг погоджується сторонами в кожному окремому випадку.

Пунктом 1.7 Договору сторони визначили, що у відповідності до ст. 628 Цивільного кодексу України, даний Договір є змішаним договором, який містить в собі елементи різних договорів, а саме: договору поставки та договору про надання послуг.

При виконанні робіт Виконавець може поставити запасні частини, супутні товари для автотранспорту, автомобільні шини (нові та відновлені) та інше (надалі - Товар) окремими партіями у власність Замовнику, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити даний Товар, за цінами, в асортименті (за номенклатурою) і кількості та на умовах, які передбачені цим Договором. Безпосередня кількість, асортимент і ціна Товару, що підлягає поставці в межах партії, визначається сторонами додатково і вказується в накладних чи інших документах, які підписуються Сторонами і є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.8, п. 1.9 Договору).

У відповідності до п. 2.4 Договору орієнтовна вартість робіт/послуг, запасних частин та матеріалів Сторони попередньо вказується в наряді-замовленні. Остаточна вартість виконаних робіт, запасних частин та матеріалів вказується в Акті виконаних робіт, який складається Виконавцем після проведення ремонту та технічного обслуговування і підписується представниками обох Сторін.

Згідно з п. 2.11. Договору після виконання технічного обслуговування та/або ремонту Сторони підписують акт виконаних робіт і тоді автомобіль видається особі, уповноваженій Замовником на отримання автомобіля. Підставою для видачі автомобіля є підписаний Акт виконаних робіт і довіреність на представника. Уповноважений на отримання автомобіля з ремонту представник Замовника зобов`язаний також прийняти виконані Виконавцем роботи з ремонту та технічного обслуговування згідно Замовлення.

Виконавець, відповідно до п.п. 3.1.1, 3.1.2 Договору зобов`язався, зокрема: забезпечити своєчасне і якісне виконання робіт з ремонту та технічного обслуговування автомобілів Замовника у відповідності з технологією; забезпечити ремонт та технічне обслуговування автомобілів необхідною кількістю запасних частин, матеріалів, тощо, за умови їх наявності на складі Виконавця.

Замовник, в свою чергу, відповідно до п. 3.2.1 Договору зобов`язався своєчасно та в повному обсязі здійснити розрахунок згідно виписаних рахунків.

Ціна Товару, який підлягає поставці згідно цього Договору, погоджується сторонами і вказується в рахунку-фактурі та/або накладній, які є невід`ємною частиною Договору. Вартість Товару включає ПДВ. Сторони інформовані про ціни, що склалися на ринку (п. 4.2 Договору).

Пунктом 4.3 Договору сторони погодили порядок оплати: замовник сплачує виконавцю вартість визначених робіт/послуг, Товарів, матеріалів протягом 7 (семи) календарних днів з дати завершення ремонту ТЗ, на підставі виставленого рахунку. Замовник може здійснити оплату виконаних робіт шляхом авансування.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 30 грудня 2021 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Договір припиняється після закінчення терміну, на який його укладено. Договір може бути розірвано за згодою сторін шляхом підписання відповідної угоди (п. 5.1-5.3 Договору).

Договір підписаний повноважними представниками замовника та виконавця, а також скріплений відбитками печаток вказаних юридичних осіб.

Матеріалами справи підтверджується що за період дії Договору у січні-лютому 2020 позивачем надані відповідачу послуги на суму 92 567,87 грн, що підтверджується актами виконаних робіт з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу №РН-00001645 від 02.01.2020, №РН-00001678 від 09.01.2020, №РН-00001680 від 10.01.2020, №РН-00001963 від 05.02.2020, №РН-00001967 від 06.02.2020, №РН-00001961 від 06.02.2020, №РН-00002104 від 19.02.2020 (а.с. 10-16). Крім того, позивач поставив відповідачу за цей же період товар за договором на суму 1 790,00 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними №1706 від 13.01.2020, №1831 від 23.01.2020, №2105 від 19.02.2020 (а.с. 17-19).

Акти виконаних робіт та видаткові накладні підписані повноважними представниками позивача та відповідача та скріплені відбитками печаток вказаних юридичних осіб.

Враховуючи умови договору, зокрема пунктів 2.11, 4.2, 4.3 Договору замовник повинен був сплатити виконавцю вартість визначених робіт/послуг, Товарів, матеріалів протягом 7 (семи) календарних днів з дати завершення ремонту ТЗ - що в свою чергу зумовлено підписанням актів виконаних робіт.

Однак, вартість наданих послуг та отриманих товарів відповідачем сплачена лише частково в сумі 65 044,87 грн, що підтверджується копіями виписок з банківського рахунку позивача (а.с. 20-24).

Незважаючи на прийняті на себе за Договором зобов`язання відповідачем решта заборгованості за Договором в сумі 29 313 грн 00 коп. у строки визначені п. 4.3 Договору оплачена не була.

30 липня 2020 року позивач звертався до відповідача з претензією про оплату боргу, однак, остання залишена відповідачем без відповіді та задоволення (а.с. 25-26).

При розгляді даної справи, суд керувався наступним.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За своєю правовою природою Договір укладений між Позивачем та відповідачем містить ознаки змішаного договору, який включає елементи договору поставки та договору про надання послуг.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 ЦК України визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості та обґрунтованих заперечень проти позову відповідачем суду не надано.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення основної заборгованості за Договором відповідачем не спростований, підтверджується матеріалами справи, відтак підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за надані послуги та поставлений за договором товар в загальному розмірі 29 313,00 грн.

Крім того, позивачем за неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором здійснено нарахування 36% річних в сумі 10 552,68 грн.

У відповідності до п. 6.2 Договору у разі несвоєчасної оплати виконаних робіт, Замовник зобов`язується сплатити Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день сплати від суми заборгованості за кожен день прострочення, інфляційні втрати за весь час прострочення та 36% річних від суми заборгованості, понесені Виконавцем збитки, витрати понесені у випадку звернення до суду про стягнення заборгованості по цьому Договору, в т.ч. витрати на правову допомогу адвоката (юридичні послуги).

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Негативні наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Відтак, сторони погодили в договорі збільшити розмір відсотків річних передбачений статтею 625 ЦК України до 36%.

Не зважаючи на право позивача на нарахування 36% річних на суму простроченої заборгованості, останнім не надано обґрунтованого розрахунку нарахованих відсотків річних в розмірі 10 552,68 грн, та навіть не зазначено періоду за який проводиться таке нарахування. Враховуючи, що у суду відсутня об`єктивна можливість перевірити правильність нарахування позивачем відсотків у зв`язку із відсутністю обґрунтованого розрахунку зазначеної суми, суд відмовляє в задоволенні даної позовної вимоги.

Поряд з цим, позивач не позбавлений права звернутись до суду з окремим позовом з вимогою про стягнення з відповідача своїх матеріальних втрат у вигляді нарахованих відсотків річних за даним Договором із відповідно зазначенням періоду такого нарахування, бази нарахування та поданням обґрунтованого розрахунку.

Відтак, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 29 313,00 грн за Договором. В задоволенні позову в частині стягнення 10 552,68 грн суд відмовляє.

Відповідно до ст. 129 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача в розмірі 1 669 грн 12 коп. судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Стосовно витрат на правову допомогу, які в прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача, суд вбачає за необхідне роз`яснити позивачу про його право на звернення до Господарського суду Рівненської області в порядку передбаченому нормами ГПК України із заявою про прийняття додаткового рішення з даного питання, з подачею необхідних доказів.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНАМАКС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛІЯ ТРЕЙД" про стягнення 39 865,68 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛІЯ ТРЕЙД" (35500, Рівненська обл, Радивилівський р-н, м.Радивилів, вул.Кременецька, 52, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНАМАКС" (35360, Рівненська обл., Рівненський р-н, с.Велика Омеляна, вул.Присадибна, 15, ) 29 313 (двадцять дев`ять тисяч триста тринадцять) грн 00 коп. заборгованості та 1 669 (одну тисячу шістсот шістдесят дев`ять) грн 12 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. В задоволенні позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛІЯ ТРЕЙД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНАМАКС" 36% річних в розмірі 10 552 грн 68 коп. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано суддею 05.05.2021.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич