ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. Справа№ 911/2122/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Козир Т.П.

Мальченко А.О.

в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління № 50"

на рішення Господарського суду Київської області від 26 січня 2021 року

у справі № 911/2122/20 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області,

в інтересах держави в особі: Державної служби України з безпеки на транспорті,

в особі: Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області,

до Приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління № 50",

про стягнення 39 699,05 грн., -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Заступник керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою про стягнення 39 699,05 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами України.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 26 січня 2021 року у справі №911/2122/20 позов задоволено в повному обсязі. Повний текст рішення складено 23.02.2021 року (а.с.165-171).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

2.2. Приватне акціонерне товариство "Броварське шляхово-будівельне управління №50" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 246/14 від 12.03.2021, в якій просить "скасувати рішення Господарського суду Київської області від 26.01.2021 року по справі № 911/2122/20 (повний текст рішення складений 23.02.21р.) в повному обсязі та відмовити в позові".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1 У апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що розрахунок, на який посилається Прокурор у позовній заяві, відповідачу направлено засобами поштового (чи іншого) зв`язку не було, тому відповідач не знав про необхідність сплати штрафу.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1 У відзиві на апеляційну скаргу прокурор посилається на те, що відповідач не був позбавлений можливості ознайомитись із розрахунком.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2021 року, матеріали судової справи № 911/2122/20 разом з апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління № 50" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Козир Т.П.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління № 50" на рішення Господарського суду Київської області від 26 січня 2021 року у справі № 911/2122/20 та повідомлено сторін про те, що розгляд даної апеляційної скарги вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7. Інші процесуальні дії у справі: не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Черкаській області на підставі направлення на рейдову перевірку № 029124 від 18.09.2017 р., виданого начальником вказаного Управління Завгородським В.І. та щоденного графіку роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю в Черкаській області на вересень 2017 року, 18.09.2017 р. на пересувному пункті габаритно-вагового контролю на автодорозі Київ-Одеса 210 км + 450 км проведено перевірку транспортного засобу марки МАN модель TGS33.440, д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом марки SCHWARZMULLER SL, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 27-28).

8.2. Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, вказані транспортні засоби належить на праві власності відповідачу - ПрАТ "Броварське ШБУ №50" (а.с. 24).

8.3. Під час перевірки був присутній водій ОСОБА_2 .

8.4. В ході проведеної перевірки виявлено факт перевищення нормативних вагових параметрів або документ про внесення сплати за проїзд великовагових транспортних засобів, чим порушено вимоги абз. 3 ч.1 ст.60, ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" без дозволу, виданого Державтоінспекцією.

8.5. За даним фактом 18.09.2017 року складено Акт № 011435 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0019593 та довідку № 0000593 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, в яких зафіксовано наступні вагові параметри зазначеного вище автомобіля: нормативно допустима повна маса становить 40 т; фактична повна маса 47,40 т (перевищення на 7 400 кг); нормативно допустиме навантаження на вісь становить 11т/16т/22т; фактичне навантаження на осі - 5,80т/11,10т/30,50т. (строєна 8,50 перевищує) (а.с. 22, 23, 33).

8.6. Про факт порушення перевізником законодавства про автомобільний транспорт та складення відповідних Актів посадовими особами ознайомлено водія ОСОБА_2 , про що свідчать його підписи на вищевказаних Актах.

8.7. Зважаючи на це, уповноваженими посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Черкаській області здійснено розрахунок суми, яку зобов`язаний сплатити відповідач як плату за проїзд автомобільними дорогами у розмірі 1 265,42 євро (39 699,05 грн. станом на момент складення розрахунку відповідно до офіційного курсу валют, встановленому Національним банком України). Зазначене підтверджується розрахунком плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу від 18.09.2017 року та інформацією з веб-порталу Національного банку України (а.с. 21).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення - дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів; у разі ж, якщо рух здійснюється без відповідно дозволу або внесення плати за проїзд, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати.

9.2. У зв`язку з вказаними вимогами чинного законодавства, посадовими особами Укртрансбезпеки у Черкаській області здійснено розрахунок про порушення транспортним засобом встановлених обмежень габаритів, загальної маси та/або осьових навантажень.

9.3. Однак, Укртрансбезпекою та її територіальними органами з часу нарахування плати за проїзд вказаному перевізнику, тобто з жовтня 2017 року, заходів щодо стягнення такої суми не вжито. Такі обставини зумовлюють ненадходження коштів до Державного бюджету, а тому можливо дійти висновку щодо неналежного здійснення захисту інтересів держави цим органом, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" надає право прокурору здійснювати представництво інтересів держави в суді.

9.4. Також, позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом спрямування відповідачу листа-претензії від 30.04.2020 року, яка залишена без відповіді та задоволення.

9.5. Розрахунок №704 (а.с. 21) здійснено у відповідності до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 з урахуванням норм пункту 31-1, а саме: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів; К - коефіцієнт збільшення плати за проїзд (у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі; П = 1,858 х 227 х 3 =1 265,42 євро.

Отже, загальний розмір плати за проїзд, нарахованої відповідачу становить 1 265,42 євро, що по курсу НБУ складає 39 699,05 грн.

9.6. Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області розрахунок №704 від 18.09.2017 року скеровано листом № 35943/39-1/24-20 від 30.04.2020 року на адресу відповідача, в якому повідомлено, що ПрАТ "Броварський ШБУ №50" нараховано плату за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в розмірі 1 265,42 євро. При цьому вказано, що плату необхідно здійснити протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати та повідомити про це відповідний територіальний орган Державної служби України з безпеки на транспорті (а.с. 84).

9.7. Відомостей щодо сплати вказаної суми до управління Укртрансбезпеки у Черкаській області відповідачем не подавалось, кошти до державного бюджету не надійшли (вказане підтверджується листами Управління № 40166/39-1/24-20 від 22.05.2020 року, № 876/39/23-20 від 25.06.2020 року).

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1 Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що: всі документи, які підтверджують перевищення при спірному перевезенні транспортним засобом відповідача нормативних вагових параметрів, складені відповідно до приписів нормативних актів; відповідачем не спростовано здійсненого позивачем розрахунку доказів внесення такої плати; відповідачем не надано доказів оскарження правомірності дій працівників Управління Укртрансбезпеки та скасування документів, якими встановлено перевищення навантаження на строєну вісь.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1 Враховуючи те, що відповідачем не надано заперечень чи спростувань щодо факту порушення, а також те, що у справі не заявлено про нарахування штрафних санкцій, в даному випадку строк виконання зобов`язання не має значення, колегія суддів зазначає про те, що твердження відповідача про те, шо розрахунок, на який посилається Прокурор у позовній заяві, відповідачу не направлено засобами поштового (чи іншого) зв`язку, а тому відповідач не знав про необхідність сплати штрафу не спростовує правильних висновків суду першої інстанції.

11.2 Крім того, в позові ставиться питання лише про стягнення штрафу, з існуванням якого відповідач був обізнаний принаймні 14.05.2020 року, тобто до подання позову, тому посилання на ст. 530 ЦК України є безпідставним.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем обов`язку зі здійснення оплати за проїзд великоваговим транспортом.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.3. Частиною четвертою статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в т.ч. в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

13.4. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

13.5. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.6. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.7. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

13.8. Відповідно до ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

13.9. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.10 ст.270 ГПК України).

13.10. За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

13.11. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

13.12. Згідно зі статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

13.13. Законом України "Про дорожній рух" (ч. 2 ст. 29) передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

13.14. Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року № 198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

13.15. Пунктами 2 та 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 передбачено, що транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху; транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

13.16. Згідно з пунктом 22.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

13.17. Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

13.18. Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

13.19. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

13.20. Згідно з п. 30 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 (далі Порядок), плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту.

13.21. Відповідно до пункту 31-1 вказаного Порядку якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків у п`ятикратному розмірі; у разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням; перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

13.22. Згідно з п.21 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування.

13.23. Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів чи (та) пасажирів транспортними засобами.

13.24. Згідно зі ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документом для здійснення перевезень вантажів, зокрема для автомобільного перевізника, є документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах та інші документи, передбачені законодавством. Водій зобов`язаний пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортні накладні або інший визначений законодавством документ на вантаж.

13.25. Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

13.26. Згідно з п.п. 15, 27 п. 5 зазначеного Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З наведеного вбачається, що Укртрансбезпека та її територіальні органи виконують функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховують відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу та вживають заходи стосовно стягнення відповідної плати.

13.27. Згідно з п. 3-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

13.28. Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

13.29. Частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального прав, обґрунтоване - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду Київської області від 26 січня 2021 року у справі № 911/2122/20 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління № 50" на рішення Господарського суду Київської області від 26 січня 2021 року у справі № 911/2122/20 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління № 50" на рішення Господарського суду Київської області від 26 січня 2021 року у справі № 911/2122/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 26 січня 2021 року у справі №911/2122/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Броварське шляхово-будівельне управління № 50".

4. Справу №911/2122/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 17.05.2021 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Т.П. Козир

А.О. Мальченко