РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.05.2021Справа № 910/3619/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" (03062, м. Київ, пр-т. Перемоги, 65)

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96)

про стягнення 9 235,08 грн.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" про стягнення 9 235,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ "Страхова група "ТАС" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №FO-00684517 від 02.03.2020 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "Dodge", державний номер НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН", позивач просить суд стягнути з останнього 9 104,13 грн в якості виплати страхового відшкодування. Крім того, позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню у розмірі 104,76 грн та 3% річних у розмірі 26,19 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/3619/21 та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

01.04.2021 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" не має обов`язку здійснювати страхову виплату на відшкодування збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1 , оскільки ДТП сталась з вини водія, який керував вищевказаним транспортним засобом.

Позивач своїм правом на подання відповіді та відзив не скористався.

За приписами ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

02 березня 2020 року на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №FO-00684517 Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (надалі - позивач, страховик) було застраховано автомобіль марки "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1 , страхувальником за яким є ОСОБА_1 .

01 вересня 2020 року в с. Станишівка по вул. Шевченка, 126, сталась дорожньо- транспортна пригода, за участю транспортного засобу "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та транспортного засобу "Dodge", державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

За результатами даної дорожньо-транспортної пригоди її учасниками було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

З наявного у матеріалах справі Європротоколу вбачається, що ДТП сталась внаслідок порушення водієм автомобіля "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1 , правил дорожнього руху.

Позивач звертаючись з позовом до суду зазначає, що у відповідності до умов договору страхування №FO-00684517 від 02.03.2020 Приватним акціонерним товариством "Страхова Група "ТАС" було виплачено страхове відшкодування за відновлювальний ремонт транспортного засобу "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1 , у розмірі 11 704,13 грн, що підтверджується страховим актом №22772/47/920 від 06.10.2020 та платіжним дорученням №129506 від 08.10.2020.

Відтак, за доводами позивача, оскільки винуватцем ДТП є ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН", існують підстави для стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 9 104,13 грн, а також нарахованих 3% річних у розмірі 26,19 грн та пені у розмірі 104,76 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Предметом даного спору є зворотна вимога страховика до особи, відповідальної за завдану шкоду, про стягнення компенсації страхового відшкодування, виплаченого страхувальнику за договором добровільного страхування.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 статті 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка відбулась 01.09.2020, сталась з вини водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1 , про що свідчить оформлене повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом), яке визнається судом як належний та допустимий доказ у справі, виходячи з наступного.

Так, з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" від 17.02.2011, яким внесено зміни та доповнення до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що дозволило учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ("Європротокол") без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.

Відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху України у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Умови заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яке надається Страховику чи Моторному (транспортному) страховому бюро України водієм транспортного засобу на виконання підпункту 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а також застосування Типових схем дорожньо-транспортних пригод та розподілу відповідальності учасників дорожньо-транспортної пригоди за заподіяну ними шкоду при оформленні документів по дорожньо-транспортним пригодам без участі уповноважених на те працівників міліції визначено Інструкцією щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Інструкція), затверджена протоколом Президії МТСБУ від 11.08.11 №274/2011.

Відповідно до п. 1 вказаної вище Інструкції, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Повідомлення) це письмове повідомлення встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро України (далі -МТСБУ) зразка, яке надається Страховику чи МТСБУ водієм транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із п. 2 Інструкції, Повідомлення заповнюється та підписується водіями транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП). Повідомлення може оформлятися одним із водіїв транспортних засобів виключно у разі, якщо оформлення ДТП здійснювалося уповноваженими на те працівниками міліції.

Оформлене у відповідності до зазначеної Інструкції учасниками дорожньо-транспортної пригоди повідомлення в силу положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є, відповідно, підставою для прийняття страховиком рішення щодо здійснення страхового відшкодування.

Як вбачається із повідомлення про ДТП від 01.09.2020, останнє заповнене обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце ДТП, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП для пояснення цієї схеми.

У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Отже, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства, у якому ОСОБА_1 , який керував застрахованим позивачем транспортним засобом "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1 , визнав свою вини, є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП.

Як зазначалось вище, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Отже, у випадку заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, питання про її відшкодування вирішується за принципом вини.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Судом встановлено, що доказів наявності вини у вчинені дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , відповідальність якого була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН", матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зазначає, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Таким чином, оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не настала, страховий випадок за полісом №АР/0019209 відсутній, страховик ТОВ "Страхова компанія "ГАРДІАН" не має обов`язку здійснювати страхову виплату на відшкодування збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з чим позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування та похідні вимоги щодо стягнення пені та 3% річних не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.05.2021

Суддя Л. Г. Пукшин