ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2021 р. Справа№ 915/1544/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Агрикової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМХІМСКЛО"на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2021

у справі №915/1544/20 (суддя Балац С.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМХІМСКЛО"

до 1.територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві

та 2. прокуратури Миколаївської області

про стягнення 114 200,00 грн,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02 березня 2021 року позовну заяву повернуто заявнику з підстав ненадання доказів сплати судового збору з суми грошових коштів в розмірі 14 200,00 грн, сплачених адвокату Беліку В.Г. за надання правової допомоги у кримінальному провадженні.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМХІМСКЛО" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом порушені норми процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки предметом позову є вимоги про стягнення 100000 грн моральної шкоди та 14 200,00 грн матеріальної шкоди (кошти сплачені адвокату Беліку В.Г. за надання юридичної допомоги), і згідно статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не підлягає сплаті.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12 квітня 2021 року поновлено строк апеляційного оскарження, відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 03 травня 2021 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

05.05.2021 від відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу (направлений до суду 29.04.2021), у якому він заперечує проти її задоволення

та просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що відповідно положень ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, несе юридична особа, щодо якої здійснюється провадження, тому вимоги про стягнення 14 200,00 грн, сплачених позивачем адвокату Беліку В.Г. за надання юридичної допомоги у кримінальному провадженні, підлягають оплаті судовим збором в загальному порядку.

Відповідач 1 копію ухвали суду отримав 22.04.2021, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, однак не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Частиною 2 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМХІМСКЛО" звернулось у Господарський суд Миколаївської області з позовом до територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві прокуратури Миколаївської області, в якому просило стягнути з Державної казначейської служби на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю відповідачів, у розмірі 14200,00 грн, сплачених адвокату Беліку В.Г. за подання юридичної допомоги та 100 000 грн моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві Ватан О.С. постановою від 12.09.2019 закрив кримінальне провадження №0000047 від 06.03.2017 про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миктолаївської області Костіковим П.О. за ознаками ч.3 ст.382 КК України, за заявою ТОВ "Промхімскло", яке є потерпівшим у вказаному кримінальному провадженні.

У подальшому слідчий суддя Заводського районного суду м.Миколаєва Павлова Ж.П. ухвалою від 07.09.2020 у справі №487/7474/19 скасувала вказану постанову слідчого ДБР.

Позивач вказує, що орган досудового розслідування і прокуратура при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні своїми незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю завдали позивачу майнову шкоду, з оплати юридичної допомоги, яка надавалась йому у період з 10.03.2017 по вересень 2020 в сумі 14200 грн, та моральну шкоду, яку позивач оцінює у 100000 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.12.2020 справу було направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 позовну заяву залишено без руху з посиланням на необхідність сплатити судовий збір у розмірі 2270,00 грн з вимог майнового характеру в розмірі 114 200 грн та надання згоди на залучення до участі у спору Державної казначейської служби України в якості співвідповідача, та встановлено заявнику строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 днів з дня вручення даної ухвали.

Позивач вказану ухвалу отримав 16.02.2021 та 22.02.2021 подав заяву, у якій вказав, що з вимог про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, судовий збір не справляється, а згідно правових позицій Верховного Суду, відповідачем у таких справах є Держава, а не Державна казначейська служба.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 02 березня 2021 року позовну заяву повернуто заявнику.

Вказана ухвала мотивована тим, що заявлена до стягнення сума складається також, зокрема, з суми грошових коштів в розмірі 14 200,00 грн, сплачених адвокату Беліку В.Г. за надання правової допомоги у кримінальному провадженні, яка, в свою чергу, не є шкодою в розумінні приписів пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір", а є вимогою майнового характеру, за заявлення якої має бути сплачений судовий збір в загальному порядку

Проте, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

В силу приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме, у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що у період з березня 2017 року по вересень 2020 року адвокат Белік В.Г. надавав позивачу юридичну допомогу в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому позивач визнаний потерпілим, за яку позивач сплатив грошові кошти в сумі 14 200,00 грн, і вказані кошти були сплачені у зв`язку із незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю відповідачів та необхідністю їх оскарження.

Частиною 2 ст. 120 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Однак, вказаною нормою КПК України не врегульовано порядок відшкодування витрат потерпілого на юридичну допомогу у разі задоволення його скарг на незаконні рішення та дії (бездіяльність) органу досудового розслідування.

Натомість частиною 1 ст. 130 КПК України визначено, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства та зміст позовної заяви, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що всі позовні вимоги є саме вимогами про відшкодування шкоди (моральної та матеріальної).

Відповідно до п. 13 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Таким чином, за подання даного позову судовий збір не підлягав сплаті, відповідно були відсутні правові підстави для повернення позовної заяви позивачу з підстав несплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За таких обставин ухвалу Господарського суду міста Києва визнати законною та обґрунтованою не можна, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМХІМСКЛО" задовольнити.

2. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2021 року.

3. Справу передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Верховного суду.

Повний текст постанови складено 11.05.2021.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

О.В. Агрикова