ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
12.05.2021р. Справа №905/616/21
за заявою від 06.05.2021р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс», м.Маріуполь
про вжиття заходів забезпечення позову по справі №905/616/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс», м.Маріуполь
до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер віндтехнолоджі», м.Краматорськ
до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Вітряні парки України», м.Краматорськ
про стягнення заборгованості в сумі 7909700,51 грн.
Суддя Левшина Г.В.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс», м.Маріуполь, позивач, звернувся з позовом до відповідача 1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер віндтехнолоджі», м.Краматорськ, та відповідача 2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Вітряні парки України», м.Краматорськ, про стягнення заборгованості в сумі 7909700,51 грн.
Ухвалю суду від 09.04.2021р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс», м.Маріуполь залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс», м.Маріуполь строк для усунення недоліків його позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом сплати судового збору в розмірі 2687,92 грн.
20.04.2021р. до суду від позивача надійшла заява про виправлення описки в сумі основного боргу, яка зазначена у резолютивній частині позовної заяви, а саме: вважати вірною суму 6163247,70 грн.
Ухвалою суду від 22.04.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/616/21, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 17.05.2021р. о 14:15 год.
06.05.2021р. на електронну пошту суду від позивача надійшла заява від 06.05.2021р. про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер віндтехнолоджі» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Вітряні парки України», які знаходяться на розрахункових рахунках відповідачів в установах банків в розмірі суми боргу - 7909700,51 грн.
Вказана заява мотивована значним розміром заборгованості, тривалим часом, протягом якого відповідач 1 не виконує свої зобов`язання, наявністю порушення прав позивача щодо не отримання своєчасно сум коштів по наданим послугам та відсутністю наміру відповідачів виконати свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг, збільшення суми заборгованості та штрафних санкцій. Крім того, позивач вказує на ті обставини, що у відповідачів наявна заборгованість й за іншими договорами, яка наразі також стягується в судовому порядку у справах №905/759/21, №905/758/21, №905/600/21, №905/599/21, №905/603/21.
Розглянувши вказану заяву, суд виходить з наступного:
Згідно зі ст.136 Господарського кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.
Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.
З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому, обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
Як встановлено судом, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» про вжиття заходів забезпечення позовних вимог, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Посилання заявника на те, що за відповідачами обліковується значна сума заборгованості, наявність великої кількості судових справ щодо відповідачів, не є безпосередньо доказом незадовільного фінансового стану відповідачів, і не свідчить, що відповідачі мають намір не виконувати рішення суду у даній справі.
За таких обставин, виходячи з того, що доводи заявника щодо необхідності забезпечення позову не підтверджено належними доказами, враховуючи, що безпідставне накладення арешту на грошові кошти юридичної особи є незаконним втручанням у її діяльність, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви від 06.05.2021р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс», м.Маріуполь про вжиття заходів забезпечення позову по справі №905/616/21.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-
Відмовити у задоволенні заяви від 06.05.2021р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс», м.Маріуполь про вжиття заходів забезпечення позову по справі №905/616/21.
Ухвалу підписано 12.05.2021р.
Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду в частині повернення зустрічного позову подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).
Суддя Г.В. Левшина