ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.05.2021 Справа № 917/187/19

Суддя Тимощенко О.М. , розглянувши подання Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 у справі №917/187/19

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група "Інтерпап" (вул. Соборності, 66, кім.608, м. Полтава, Полтавська область,36000) в інтересах якого виступає його учасник, якому належить більше 10% статутного капіталу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача ОСОБА_1 АДРЕСА_2

про: 1) визнання дій колишнього генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група "Інтерпап" ОСОБА_1 щодо встановлення та нарахування собі заробітної плати у розмірі 450 000,00 грн. протиправними;

2) визнання наказу Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група "Інтерпап"№15 від 01.09.2017 року неправомірним;

3) стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група "Інтерпап" 2 689 343,92 грн. збитків, завданих товариству

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Болієр А.П.

приватний виконавець в судове засідання не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Полтавської області розглядалася справа №917/187/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група "Інтерпап" в інтересах якого виступав його учасник, якому належить більше 10% статутного капіталу ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про 1) визнання дій колишнього генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група "Інтерпап" ОСОБА_1 щодо встановлення та нарахування собі заробітної плати у розмірі 450 000,00 грн. протиправними;2) визнання наказу Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група "Інтерпап"№15 від 01.09.2017 року неправомірним; 3) стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група "Інтерпап" 2 689 343,92 грн. збитків, завданих товариству.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 30.09.2019 року в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група "Інтерпап" 2 689 343,92 грн. збитків, завданих товариству, - відмовлено в задоволенні позовних вимог. В іншій частині позовних вимог закрито провадження у справі.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 року рішення господарського суду Полтавської області від 30 вересня 2019 року у справі №917/187/19 скасовано в частині відмови в позові щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група "Інтерпап" 2 689 343,92 грн. збитків та прийнято в цій частині нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгової групи "Інтерпап" збитки у розмірі 2 689 343 грн. 92 грн. В іншій частині рішення залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгової групи "Інтерпап" судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 40340 грн. 16 коп. та судовий збір за розгляд апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції у розмірі 60510 грн. 25 коп.

27.01.2020 року Господарським судом Полтавської на виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 року видано відповідні накази по справі №917/187/19.

29.04.2021 року від Приватного виконавця виконавчого Округу Дніпропетровської області до суду надійшло подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у справі №917/187/19.

Суд ухвалою від повернув без розгляду Приватному виконавцю виконавчого Округу Дніпропетровської області подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у справі №917/187/19 на підставі ст. 170 ГПК України.

07.05.2021 року від Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. до суду надійшло подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 у справі №917/187/19 з доказами направлення іншим учасникам справи копії такого подання.

Ухвалою від 11.05.2021 року для розгляду подання Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. призначено судове засідання на 13.05.2021 року, про що повідомлено приватного виконавця. Ухвала суду була своєчасно розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

12.05.2021 року на електронну адресу суду від Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. надійшло клопотання про розгляд даного подання без участі приватного виконавця Куземченко А.С. (ЕЦП в наявності).

13.05.2021 року на електронну адресу суду від представника відповідача (боржника) до суду надійшла заява (ЕЦП в наявності) про надання представнику відповідача (боржника) можливості брати участь у судовому засіданні призначеному на 13.05.2021 року за поданням приватного виконавця поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів та з використанням додатку "EasyCon" у випадку неможливості проведення судового засідання призначеного на 13.05.2021 року поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів та з використанням додатку "EasyCon", відкласти розгляд подання приватного виконавця на іншу дату та час. Та про надання представнику відповідача (боржника) можливості ознайомитись з матеріалами справи №917/187/19, зокрема, із поданням Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та додатками до нього.

Суд відмовляє в задоволенні заяви представника відповідача (боржника) про участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів та з використанням додатку "EasyCon" та про відкласти розгляду подання приватного виконавця на іншу дату та час з огляду на наступне.

Частинами 1, 2 статті 197 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Заява представника відповідача (боржника) про участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів та з використанням додатку "EasyCon" подана до суду з порушенням строків визначених в ч.2 ст. 197 ГПК України.

Крім того, відповідно до приписів ч. 4 ст. 337 ГПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже, приписами даної статті не передбачено повідомлення та участь сторін та інших заінтересованих осіб при розгляді подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, тому підстави для відкладення розгляду подання відсутні.

Стосовно надання представнику відповідача (боржника) можливості ознайомитись з матеріалами справи №917/187/19, зокрема із поданням Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та додатками до нього суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 42 ГПК України учасники справи мають право в будь-який час ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень. В матеріалах справи наявні докази направлення учасникам справи подання приватного виконавця.

13.05.2021 року на електронну адресу суду від представника відповідача (боржника) до суду надійшли заперечення подання про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України (ЕЦП в наявності). В поданих запереченнях відповідач заперечує проти задоволення подання посилаючись на те, що доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України. Подані приватним виконавцем матеріали не можуть містити відомостей та доказів факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконанням обов`язків передбачених в судовому документі.

Обґрунтовуючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 приватний виконавець зазначив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 61355792 з примусового виконання: виконавчого листа №552/2002/18 виданого 13.08.2019 Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 4 715 501,00 грн.; наказу №917/187/19 виданого 27.01.2020 Господарським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 2 689 343,92 грн.; наказу №917/187/19 виданого 27.01.2020 Господарським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 100 850,41 грн., що у загальному розмірі складає 6 627 352,98 грн.

За результатом розгляду поданих до виконання документів приватним виконавцем відкрито виконавчі провадження за виконавчими документами №917/187/19, про що винесено відповідні постанови від 20.02.2020 №61337704 та від 20.02.2020 ВП №61337662.

21.02.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №59808467, №61337662, №61337704 у зведене виконавче проваджені №61355792.

Відповідно до повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 30.09.2019, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , але з 05.12.2018 року боржник була виписана за вказаною адресою, та на теперішній час зареєстрованою не значиться.

Приватним виконавцем, відповідно до заяви представника стягувача від 19.09.2019 року на адресу: АДРЕСА_4 , та за адресою, яка вказана у виконавчому документі: м. Дніпро, бул.Слави 15/28, були направлені вимоги-виклики приватного виконавця від 01.11.2019 року, від 18.10.2019 року, 10.10.2019 року, 02.10.2019 року.

Приватним виконавцем разом з представником стягувана неодноразово були здійснені виходи за місцем останнього відомого місця мешкання: АДРЕСА_4 , та за адресою яка вказана у виконавчому документі: м. Дніпро, бул. Слави, 15/28 з метою перевірки майнового стану боржника, але боржник за вказаними адресами не мешкає, про що були складені відповідно акти приватного виконавця.

Станом на теперішній час боржник так і не з`явився, жодної інформації та відомостей не надав, не дивлячись на те, що був своєчасно та належним чином повідомлений.

З метою забезпечення виконання вимог виконавчих документів, приватним виконавцем 15.08.2019 накладено арешт на майно боржника, про що дані внесені до відповідних Реєстрів.

З метою забезпечення виконання виконавчого провадження, відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі заяв стягувача, приватним виконавцем 15.08.2019 року винесена постанова про арешт коштів боржника, копії якої направлені відповідним банківським установа до виконання.

Згідно з інформацією з отриманих відповідей банківських установ, приватним виконавцем встановлено, що на рахунку боржника недостатньо коштів для задоволення ' вимог стягувача. При перевірці майнового стану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення відсутнє. Відповідно до відповіді, за боржником право власності на рухоме майно не зареєстровано.

ГУ Держпродспоживслужба повідомила приватного виконавця про відсутність інформації щодо реєстрації техніки (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) за громадянкою ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області, за боржником відсутні будь - які зареєстровані земельні ділянки.

Згідно з відповіддю Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, боржник не володіє цінними паперами, акціями приватних акціонерних товариств.

Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області також повідомило про відсутність зареєстрованих за боржником великовантажних та інших технологічних транспортних засобів.

Державною службою морського та річкового транспорту України на запит приватного виконавця надано відповідь, якою повідомлено про відсутність боржника серед власників суден.

Відповідно до відповідей Пенсійного Фонду України та Державної фіскальної служби України боржник не стоїть на обліку у ПФУ та не отримує жодного доходу.

Приватним виконавцем в межах ВП №59808467 було примусово списано з рахунків боржника кошти у розмірі 878 342,35 грн.

Відповідно до інформації, наданої Державною прикордонною службою України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично перетинає державний кордон України.

Приватним виконавцем на адресу Київського районного суд м. Полтави було направлено подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язання по виконавчому листу Київського районного суду м. Полтави по справі №552/2202/18 від 13.08.2018 в рамках ВП №59808467, яке на той момент входило до зведеного виконавчого провадження ЗВП №61355792.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.11.2019 по справі №552/2002/18 провадження(6/552/243/19) було задоволено подання приватного виконавця щодо тимчасового обмежено у праві виїзду за межі Україну ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження №59808467.

21.04.2021 року на адресу приватного виконавця від представника боржника, адвоката Хандусенко І.О., надійшла заява, згідно якої він просив закінчити виконавче провадження ВП №59808467 з примусового виконання виконавчого листа №552/2202/18 від 13.08.2019 року, виданого Київським районним судом м. Полтави по справі №552/2202/18 від 13.08.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмежене відповідальністю Торгова група «Інтерпап» суми боргу у розмірі 4 715 501,00 грн., у зв`язку з тим, що Постановою Верховного Суду від 31.03.2021 по справі №552/2002/ (провадження 61-16369св19) рішення Київського районного суду м. Полтави від 22.04.2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31.07.2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

23.04.2021 року приватним виконавцем у ВП №59808467 винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, відповідно до якої ВП №59808467 виведено із ЗВП №61355792.

23.04.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчої провадження №59808467.

22.04.2021 року на адресу приватного виконавця від представника стягувача адвоката Васильченко А.А., надійшла заява згідно якої останній просить направити подання до Господарського суду Полтавської області по справі №917/187/19 щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі Україну ОСОБА_1 до виконанні зобов`язання, в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 61355792, оскільки боржник ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї судовим рішенням Господарського суду Полтавської області по справі №917/187/19.

На момент звернення із поданням боржником вимоги за виконавчими документами по справі №917/187/19 не виконані.

Оскільки рішення господарського суду Полтавської області не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, приватний виконавець звернувся до суду із поданням в порядку ст. 377 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та подання приватного виконавця щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Згідно ч.1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема, обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Нормами п. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Статтею 337 ГПК України унормовано, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що зазначений захід є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

На виконання ст. 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 № 261/2008 стосовно врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, було видано спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 № 25-32/463 та № 25-5347, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, у тому числі аліментних, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Таким чином, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, право приватного/державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Разом з цим, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного/приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

У рішенні в справі "Гочев проти Болгарії" Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що обмеження останнього має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції; по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій з метою виконання судового рішення у даній справі, а саме винесено постанови: про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, а також здійснено виклик боржника до приватного виконавця для надання пояснень за фактом невиконання виконавчого документа, здійснено виходи за місцем останнього відомого місця мешкання боржника з метою перевірки майнового стану боржника, скеровано запити до державних установ для надання інформації про кошти та майно боржника та ін.

Однак, боржник ОСОБА_1 не виконала вимоги приватного виконавця, а саме: не з`явився до приватного виконавця, не надала декларацію про доходи та майно боржника, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", а також не надала: пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа з повідомленням про заходи, що вживаються з метою його виконання, достовірні відомості про доходи та місце роботи, достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності, достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо), достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, довідку про склад сім`ї, документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності.

З огляду на викладене, судом встановлено, що приватним виконавцем у повному обсязі вчинені усі необхідні дії для примусового виконання судового рішення, проте, боржник ухиляється від виконання обов`язків, покладених на нього рішенням суду, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду не здійснює, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються, оскільки матеріалами справи підтверджується, що приватним виконавцем вчинялись дії та вживались можливі заходи для реального, своєчасного та ефективного виконання рішення суду, однак у зв`язку з ухиленням боржника від виконання вимог приватного виконавця, останній позбавлений можливості виконати судовий наказ. При цьому відповідачем не подано жодного доказу вчинення будь-яких дій по виконанню рішення суду у даній справі, яке набрало законної сили. Натомість матеріали справи свідчать, що відповідач на даний час зареєстрованою ніде не значиться.

Також вважає за необхідне зазначити, що ст. 129-1 Конституції України, ст. 326 ГПК України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пар. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні ст. 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням п. 1 ст. 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Таким чином, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання остаточного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що поведінка боржника по свідомому ухиленню від виконання судового рішення у даній справі підтверджує виключність обставин, які можуть слугувати підставою для застосування обмеження відповідача у праві виїзду за межі України. Це може змусити боржника виконати свої зобов`язання за судовим рішенням або віднайти шляхи врегулювання боргового зобов`язання із позивачем, а тому подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відповідача до повного виконання ним зобов`язань за рішенням суду підлягає задоволенню.

З огляду на викладене вище, враховуючи те, що приватним виконавцем належними засобами доказування доведено факт ухилення боржника від виконання остаточного рішення суду та враховуючи приписи чинного законодавства щодо обов`язковості виконання остаточних судових рішень, суд дійшов висновку про можливість застосувати до боржника такої міри примусового впливу, як обмеження у праві виїзду за межі України, що узгоджується з положеннями ст. 337 ГПК України, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" (без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон).

Керуючись ст.ст.234,337 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Подання Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. у справі №917/187/19 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 задовольнити.

2. Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , документована паспортом для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , до виконання зобов`язання за рішенням Господарського суду Полтавської області по справі №917/187/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України).

Ухвала підписана 13.05.2021 року. Ухвала набрала законної сили 13.05.2021 року

Суддя Тимощенко О.М.