номер провадження справи 15/25/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021 Справа № 908/409/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 14

про стягнення коштів

без виклику (повідомлення) представників учасників процесу

суть спору

17.02.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", Запорізька область, м. Енергодар до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за договором № 12-7/37-121-SD-15-02621 від 08.12.2015 в сумі 485 611,07 грн, з яких: основна заборгованість в розмірі 484 218,12 грн, пеня в розмірі 1114,36 грн, 3% річних в розмірі 278,59 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2021, справу № 908/409/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 908/409/21. Присвоєно справі номер провадження 15/25/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві № 28-22/2999 від 08.02.2021.

Підставою для звернення з позовом до суду зазначеного неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 12-7 від 01.01.2013. Відповідач прострочив виконання зобов`язання з оплати рахунка за грудень 2020 на суму 484 218,12 грн на 7 днів. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача нараховані на суму боргу пеню в розмірі 1114,36 грн та 3 % річних у розмірі 278,59 грн. Посилаючись на приписи ст. ст. 217, 230, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 530, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.02.2021 у справі № 908/409/21 відповідачу запропоновано у строк не пізніше 24.03.2021 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання, позивачу запропоновано у строк не пізніше 07.04.2021 подати письмову відповідь щодо відзиву на позовну заяву, оформлену згідно вимог ст. 166 ГПК України, а також запропоновано відповідачу у строк не пізніше 23.04.2021 подати заперечення на відповідь на відзив, оформлені відповідно до ст. 167 ГПК України.

Відповідачем на підставі ст. ст. 165, 251 ГПК України подано суду відзив на позовну заяву № 007-33/1683 від 23.03.2021, в якому відповідач просить суд зменшити розмір пені на 50 відсотків. Обґрунтовуючи клопотання зазначив, що на даний час відповідач знаходиться у вкрай тяжкому фінансовому стані, та не має можливості виконати рішення суду по даній справі, у зв`язку з відсутністю на поточних рахунках грошових коштів, наявної багатомільйонної заборгованості з податкового боргу, а тому просить суд врахувати тяжкий фінансовий стан ПАТ «Запоріжжяоболенерго» та зменшити заявлений розмір пені на 50 %. Крім того, позивачем не додані докази про будь - які об`єктивні дані, що свідчать про те, що внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань позивач зазнав збитків.

17.02.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог № 28-22/5666 від 11.03.2021 про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої, у зв`язку з частковим погашенням заборгованості відповідачем, позивач просить суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача пеню в розмірі 4576,05 грн та 3% річних в розмірі 1144,01 грн.

Заява позивача про зменшення позовних вимог з урахуванням п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, прийняті судом до розгляду. Розглядаються позовні вимоги з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог.

Відповідно до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 24.03.2021 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву, ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 23.04.2021.

Розглянувши матеріали справи, суд установив.

01.01.2013 Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (позивач, власник мереж) та Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (відповідач, користувач) укладено договір № 12-7 про спільне використання технологічних електричних мереж.

Відповідно до п. 1.1 договору власник мереж зобов`язався забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача та (або) інших суб`єктів господарювання (далі - субспоживачі), передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач зобов`язався своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

Пунктом 4.1 договору визначено, що користувач зобов`язаний здійснювати оплату за використання електричних мереж власника мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж власника мереж здійснюється згідно з додатком № 4 "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж".

Згідно із п. 7.1 договору розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що вартість послуг власника мереж із утримання технологічних електричних мереж спільного використання зазначена у додатку № 4 "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж", розробленому відповідно до "Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж", затв. постановою НКРЕ від 12.06.2008 № 691, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 за № 732/15423.

У відповідності із п. 7.3 договору за підсумками розрахункового періоду власник мереж у термін до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим направляє користувачу рахунок. Сума платежу визначається за "Порядком обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж", який викладений в Додатку № 4 до договору № 12-7, з урахуванням сум платежів, що надійшли від користувача. Разом з рахунком власник направляє користувачу, в тому числі і підписані зі своєї сторони та скріплені печаткою два примірника "Акта прийому-здачі наданих послуг".

На підставі п. 7.4. договору, оплата Користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі виставленого власником мереж рахунка та оформленого "Акта прийому-здачі наданих послуг" до останнього числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок власника мереж.

Користувач у термін, що не перевищує 2 днів з дня отримання, зобов`язаний повернути власнику мереж один екземпляр підписаного та скріпленого своєю печаткою "Акту прийому-здачі наданих послуг" (п. 7.5 договору).

Згідно із п. 11.5 договору цей договір набирає чинності з 01.01.2013 і укладається на термін до 31.12.2013. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

До договору № 12-7 були укладені додаткові угоди № 1 від 01.10.2013, № 2 від 01.01.2014, № 3 від 01.11.2014 з протоколом розбіжностей, № 4 від 01.01.2015 з протоколом розбіжностей, № 5 від 01.11.2015, № 6 від 01.11.2016, № 7 від 06.02.2017 з протоколом розбіжностей, № 8 від 01.03.2017, № 9 від 01.12.2017, № 10 від 01.10.2018 з протоколом розбіжностей, № 11 від 20.09.2019, № 12 від 01.10.2019, № 13 від 01.10.2020, якими, в тому числі, були внесені зміни щодо місцезнаходження, банківських реквізитів і найменування його сторін, а також викладені в новій редакції його додатки: № 2 «Перелік точок приєднання електроустановок Користувача (відповідача) та Субспоживачів до технологічних електричних мереж власника мереж (позивача)»; № 3 «Розрахунок кількості умовних одиниць технологічних електричних мереж»; № 4 «Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж»; № 7 «Розрахунок втрат електричної енергії в технологічних мережах власника мереж (позивача)».

Листом №75-53/27791 від 24.12.2020 позивач направив відповідачу «Акт прийому-здачі наданих послуг» за грудень 2020 № 12-20 від 31.12.2020 на суму 484 218,12 грн та рахунок за грудень 2020 № 1041 від 31.12.2020 на суму 484 218,12 грн.

На думку позивача останнім днем оплати є 01.02.2021 (30.12.2020 - припало на суботу вихідний день).

Листом № 75-54/2438 від 02.02.2021 позивач попередив відповідача про застосування штрафних санкцій за несплату, у тому числі і заборгованості за договором № 12-7 за грудень 2020 в сумі 484 218,12 грн.

Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в примусовому порядку.

Приписами ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків зокрема є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Аналогічні приписи містять ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Нормами ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В порушення умов договору, відповідач оплату вартості послуг за утримання електричних мереж спільного використання здійснив з порушенням строків його виконання.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача пеню за період з 02.02.2021 по 03.03.2021 в сумі 4576,05 грн.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 9.2.1. договору за внесення платежів, передбачених п. 4.1., користувач сплачує власнику мереж пеню у розмірі 0,1 % за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені).

Згідно з ч. 1. ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок пені здійснений з урахуванням подвійної облікової ставки національного банку України суд визнав правильним, а позовну вимогу про стягнення пені в розмірі 4576,05 грн такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення розміру пені, що підлягає стягненню, на 50 %, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч. 4 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, правовий аналіз наведеної норми свідчить про те, що зменшення розміру неустойки це право суду, при якому повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст. 86 ГПК України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач посилається на тяжкий фінансовий стан, та не має можливості виконати рішення суду по даній справі, у зв`язку з відсутністю на поточних рахунках грошових коштів, наявної багатомільйонної заборгованості з податкового боргу.

Відповідачем в обґрунтування клопотання надано: довідку від 02.03.2021 № вих. № 003-46/45 щодо податкового боргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» станом на 28.02.2021; кредиторська заборгованість від 04.03.2021 № 003-09/52 ПАТ «Запоріжжяобленерго» станом на 01.03.2021 за роботи, послуги, ТМЦ (оперативно); довідка від 03.03.2021 № 003-08/49 про дебіторську заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго»; довідка від 03.03.2021 № 003-08/51 щодо дефіциту обігових коштів ПАТ «Запоріжжяобленерго»; кредиторська заборгованість від 02.03.2021 вих. № 003-46/46 ПАТ «Запоріжжяобленерго» перед ДП «Енергоринок» станом на 28.02.2021; довідка від 03.03.2021 № 003-08/50 щодо мінімально необхідних платежів ПАТ «Запоріжжяобленерго» в межах, передбачених затвердженою структурою тарифів на послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням стимулюючого регулювання з 01.01.2021; довідки від 04.03.2021 №№ 003-09/55, 003-09/56; 003-09/57, 003-09/58, 003-09/58 про залишки коштів на поточних рахунках ПАТ «Запоріжжяобленерго» станом на 03.03.2021. Вказані документи підписані Директором з економіки та фінансів Галета О.Л.

Інформація наведена в перелічених вище документах не підтверджена офіційними документами фінансової звітності. Крім того, не надано документів на підтвердження повноважень Директора з економіки та фінансів Галета О.Л.

Висновок експерта № 123/124-20 від 07.09.2020 складено за результатами проведення судової економічної експертизи по заяві ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 30.01.2020 по адміністративній справі № 280/5799/19 щодо основних економічних показників господарсько-фінансової діяльності ПАТ «Запоріжжяобленерго» за період 2015-2019 років. Тоді як зобов`язання з оплати рахунка № 1041 від 31.12.2020 на суму 484 218,12 грн за актом прийому - передачі наданих послуг за грудень 2020 року виникло в лютому 2021 року.

Дослідивши наведені відповідачем обставини та подані в їх обґрунтування докази, суд вважає, що надані документи не свідчать про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості і здійсненні з його боку конкретних дій щодо вжиття усіх можливих заходів для виконання зобов`язань за договором № 12-7 від 01.01.2013.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що представлені відповідачем в обґрунтування свого клопотання докази не свідчать про винятковість розглядуваного випадку та наявність об`єктивних обставин, що виключали б можливість відповідача належним чином виконати свої зобов`язання за договором. Крім того, розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача, є співрозмірним з порушенням.

У зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1144,01 грн за загальний період з 02.02.2021 по 03.03.2021.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив розрахунок 3% річних за допомогою ІПС "Законодавство" та визнав виконаними вірно, а позовну вимогу про стягнення 3 % річних у розмірі 1144,01 грн такою, що підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Доказів оплати штрафних та компенсаційних санкцій відповідач суду не надав, викладені в позові обставини не спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 5014,17 грн покладається на відповідача.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як зазначалося вище, позивач, враховуючи положення ст. 46 Господарського процесуального кодексу України надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка задоволена судом. Крім того, зазначеній заяві позивач просить суд вирішити питання про повернення зайво сплаченого розміру судового збору, внаслідок зменшення розміру позовних вимог.

Відтак, сплачений судовий збір у розмірі 5014,17 грн буде повернуто позивачу ухвалою суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 73, 86, 233, 236, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 14; ідентифікаційний код юридичної особи00130926) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133; ідентифікаційний код юридичної особи 19355964) пеню у розмірі 4576,05 грн (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість гривень 05 коп.), 3% річних у розмірі 1144,01 грн (одна тисяча сто сорок чотири гривні 01 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 14; ідентифікаційний код юридичної особи00130926) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133; ідентифікаційний код юридичної особи 19355964) судовий збір у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривні 00 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 травня 2021 року.

Суддя І. С. Горохов