ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/315/21

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Ловга В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Омельченко Є.В. за довіреністю;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом акціонерного товариства „Акцент-Банк" до фізичної особи-підприємця Кудрявець Орини Авенірівни про стягнення 130 835,58 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство „Акцент-Банк" (далі по тексту - АТ „Акцент-Банк") звернулось до господарського суду із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Кудрявець Орини Авенірівни (далі по тексту - Кудрявець О.А. ) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 130 835,58 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 96 758,29 грн., заборгованості за процентами у розмірі 17 623,85 грн., заборгованості за винагородою у розмірі 10 453,44 грн., штрафу у загальному розмірі 1 500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами кредитного договору №20.60 від 14.01.2020р.

Кудрявець О.А. жодного разу в судові засідання по даній справі не з`явилась, про причини неявки суд не повідомляла. При цьому, суд зазначає, що відповідач був повідомлений судом про розгляд даної справи шляхом надсилання ухвал на адресу, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 68400, Одеська обл., Арцизький р-н, місто Арциз, вул. Дзержинського, буд. 4, кв. 1. Проте, ухвали суду, якими відповідач був повідомлений про розгляд даної справи, були повернуті до суду у зв`язку із відсутністю адресата.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи вимоги п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, господарський суд доходить висновку про належне повідомлення Кудрявець О.А. про розгляд господарським судом даної справи. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

14.01.2020р. між АТ „Акцент-Банк" (Банк) та Кудрявець О.А. (Позичальник) було укладено кредитний договір №20.23., відповідно до пп. А.1 - А.3 якого сторонами було визначено, що вид кредиту - строковий. Ліміт цього договору становить 100 000,00 грн., в тому числі на наступні цілі: у розмірі 95 010,00 грн. - на поповнення обігових коштів, у розмірі 4 990,00 грн. - на сплату комісії за видачу кредитних коштів. Термін повернення кредиту - 13.01.2022р. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з графіком платежів (додаток №1 до цього договору).

Графік погашення кредиту був визначений сторонами у додатку №1 до кредитного договору №20.23. від 14.01.2020р. На підтвердження факту видачі відповідачеві кредитних коштів позивачем було надано суду меморіальний ордер від 14.01.2020р. на суму 95 010,00 грн.

Відповідно до п. А.6, А.7 кредитного договору №20.23. від 14.01.2020р. за користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 23,88% річних. У випадку невиконання та/або неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, Банк збільшує процентну ставку на 2 % річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. При цьому Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, і дати початку нарахування підвищених процентів. За умови відновлення виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, Позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі 23,88% (двадцять три цілих вісімдесят вісім сотих) % річних. При цьому, Банк направляє письмове повідомлення Позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі 23,88%. У випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку, передбаченого п. А.З цього договору, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому, проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються.

Згідно з п. А.10, А.11 кредитного договору №20.23. від 14.01.2020р. Позичальник щомісячно сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,99% процентів річних від суми зазначеного у п. А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Позичальник сплачує Банку винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 4,99% процентів річних від суми встановленого у п. А.2 цього договору ліміту. У випадку збільшення розміру ліміту по цьому договору, Позичальник додатково сплачує винагороду у розмірі 4,99% від суми збільшення ліміту. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Датою сплати є дата встановлення, а також дата збільшення ліміту по цьому договору.

Умовами п. 2.3.2 кредитного договору №20.23. від 14.01.2020р. у випадку порушенні Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, у т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, Банк, на свій розсуд, має право змінити умови цього договору - зажадати від Позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦК України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором.

Відповідно до п. 5.8 кредитного договору №20.23. від 14.01.2020р. у випадку порушення Позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення Банку до судових органів, Позичальник сплачує Банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1 000,00 гривень + 5 % від суми встановленого у п. А.2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

На підтвердження факту часткового виконання Кудрявець О.А. зобов`язань, прийнятих на себе за умовами кредитного договору №20.23. від 14.01.2020р., а саме повернення кредитних коштів, сплати пені, комісії позивачем було надано суду виписку по банківському рахунку відповідача.

17.10.2020р. АТ „Акцент-Банк" звернулось до Кудрявець О.А. із вимогою погасити всю поточну заборгованість за наданим кредитом у загальному розмірі 117 965,10 грн. у строк до 23.10.2020р. При цьому, з вимоги про дострокове повернення кредиту вбачається, що заборгованість відповідача у розмірі 117 965,10 грн. складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 96 758,29 грн.; загального залишку заборгованості за процентами у розмірі 92,76 грн.; загального залишку заборгованості за процентами, нарахованими на залишок простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 13630,61 грн., заборгованості по комісії у розмірі 0.00 грн.; заборгованості за простроченою комісією у розмірі 7 483,44 грн.; загальною сумою нарахованої пені у розмірі 0,00 грн.

Слід зазначити, що вимога про дострокове повернення кредиту від 17.10.2020р. була надіслана позивачем на адресу відповідача, вказану у кредитному договорі №20.23. від 14.01.2020р., яка, в тому числі, є адресою місця проживання відповідача згідно відомостей з Єдиного державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до Кудрявець О.А. , позивачем було наголошено, що відповідачем у порушення прийнятих на себе за умовами кредитного договору зобов`язань не було своєчасно сплачено на користь АТ „Акцент-Банк" передбачених умовами договору платежів, що є підставою для дострокового повернення кредиту, а також стягнення процентів, винагороди та штрафу. При цьому, в процесі вирішення даного спору позивачем було наголошено, що за умовами кредитного договору кошти у розмірі 4 990,00 грн., які видавались відповідачу на сплату комісії за видачу кредитних коштів, не мали перераховуватись на рахунок останнього, а відразу після виконання Банком прийнятих на себе зобов`язань із видачі кредиту у розмірі 95 010,00 грн., були включені до тіла кредиту.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 („Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Водночас вимогами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як з`ясовано судом та не спростовано Кудрявець О.А. останньою прийняті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів та винагороди згідно графіку погашення кредиту, який є додатком №1 до кредитного договору №20.23. від 14.01.2020р., виконані не були, що стало підставою для направлення позивачем повідомлення-вимоги про дострокове повернення кредиту від 17.10.2020р. Доказів на підтвердження належного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором матеріали справи не містять.

З огляду на вищевикладене, враховуючи надане АТ „Акцент-Банк" право на дострокове повернення кредиту згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів своєчасного повернення кредитних коштів, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених Банком вимог.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи вищенаведені правові позиції Великої Палати Верховного Суду щодо застосування приписів ст. 1050 ЦК України господарський суд доходить висновку, що в результаті звернення Банку до Кудрявець О.А. із вимогою про дострокове повернення кредиту від 17.10.2020р., строк виконання зобов`язань відповідача за договором №20.23. від 14.01.2020р. є таким, що настав. З викладених обставин господарський суд доходить висновку про відсутність у АТ „Акцент-Банк" права нараховувати передбачені договором проценти та винагороду, починаючи з 17.10.2020р.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи висновки суду щодо відсутності правових підстав для присудження до стягнення із відповідача процентів за користування кредитом, а також винагороди після направлення Банком вимоги від 17.10.2020р., господарський суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заявлених АТ „Акцент-Банк" до Кудрявець О.А. позовних вимог шляхом присудження до стягнення на користь позивача заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 96 758,29 грн., заборгованості за процентами у загальному розмірі 13 723,37 грн., заборгованості за винагородою у загальному розмірі 7 483,44 грн. У задоволенні заявлених Банком позовних вимог про стягнення із відповідача заборгованості за процентами у розмірі 3900,48 грн., заборгованості за винагородою у розмірі 2970,00 грн. необхідно відмовити у зв`язку з відсутністю у позивача правових підстав для здійснення вказаних нарахувань після звернення до відповідача із вимогою про дострокове повернення кредиту.

Відповідно до п. 5.8 кредитного договору №20.23. від 14.01.2020р. у випадку порушення Позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення Банку до судових органів, Позичальник сплачує Банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1 000,00 гривень + 5 % від суми встановленого у п. А.2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

З посиланням на умови п. 5.8 кредитного договору №20.23. від 14.01.2020р., а також приписи чинного законодавства позивачем було нараховано відповідачу до сплати штраф у загальному розмірі 1 500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Постановою Кабінету Міністрів України „Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" №211 від 11.03.2020р. на усій території України протягом періоду з 12.03.2020р. по 03.04.2020р. було встановлено карантин, а також заборонено відвідування закладів освіти її здобувачами; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Спортивні заходи дозволяється проводити без участі глядачів (уболівальників).

Відповідно до ч. 3 ст. 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

В подальшому дія карантину, згідно постанов Кабінету Міністрів України, була продовжена із запровадженням нових обмежень з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19. Слід зазначити, що запровадження на території України карантину є загальновідомою обставиною та не потребує доказування.

04.07.2020р. набув чинності Закон України „Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19" № 691-20 від 16.06.2020р., яким розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України було доповнено п. 15.

Відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону № 691-20 від 16.06.2020р.) у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення".

Враховуючи вимоги чинного законодавства, яким встановлено заборону нараховувати позичальнику неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених АТ „Акцент-Банк" до Кудрявець О.А. позовних вимог про стягнення штрафу у загальному розмірі 1500,00 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених акціонерним товариством „Акцент-Банк" до фізичної особи-підприємця Кудрявець Орини Авенірівни позовних вимог шляхом присудження до стягнення на користь позивача заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 96 758,29 грн., заборгованості за процентами у загальному розмірі 13 723,37 грн., заборгованості за винагородою у загальному розмірі 7 483,44 грн. В решті позову необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 - 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Кудрявець Орини Авенірівни / АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 / на користь акціонерного товариства „Акцент-Банк" /49074, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11; ідентифікаційний код 14360080/ заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 96 758,29 грн. /дев`яносто шість тисяч сімсот п`ятдесят вісім грн. 29 коп./, заборгованість за процентами у розмірі 13 723,37 грн. /тринадцять тисяч сімсот двадцять три грн. 37 коп./, заборгованість за винагородою у розмірі 7 483,44 грн. /сім тисяч чотириста вісімдесят три грн. 44 коп./, судовий збір у розмірі 2046,70 грн. /дві тисячі сорок шість грн. 70 коп./.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 05 травня 2021 р.

Суддя С.П. Желєзна