ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви без розгляду

06 травня 2021 року Справа № 923/609/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., дослідивши матеріали позовної заяви, у справі

за позовом: Першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту екології та природних ресурсів Херсонської обласної ради державної адміністрації, м. Херсон, ,

до: Приватного підприємства "ЛЕВАС", м. Херсон, ,

про зобов`язання виконати умови договору

Без повідомлення учасників справи

Суд,

в с т а н о в и в :

Перший заступник керівника Херсонської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Департаменту екології та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації до приватного підприємства "ЛЕВАС", в якій просить суд зобов`язати ПП Левас» виконати умови договору про надання послуг з розробки проекту землеустрою № 25 від 09.07.2018, укладений між Департаментом екології та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації та ПП "Левас", а саме: виконати в повному обсязі послуги вартістю 97786,74 грн., встановлені пунктами 1.1., 3.3.1. - 3.3.5. угоди сторін протягом 5 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили."

Обґрунтовуючи підстави звернення з даною позовною заявою прокурор, зазначає, що 09.07.2018 між Департаментом екології та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації (надалі - замовник) і Приватним підприємством «Левас» (надалі - виконавець) укладено договір № 25 (з додатками до договору) про надання послуги з розробки проекту землеустрою. Предметом зазначеного договору є надання виконавцем у 2018 році замовнику послуг за завданнями останнього з розробки з розробки проектів землеустрою, а саме код за ДК 021:2015-79421200-3 Послуги з розробки проектів, крім будівельних "Розробки проекту землеустрою з організації та встановлення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Каїрська балка", відповідно до Переліку першочергових природоохоронних заходів на 2018 рік для фінансування з обласного Фонду охорони навколишнього природного середовища за рахунок залишку коштів, який складався станом на 01 січня 2018 року затвердженого рішенням Херсонської обласної ради від 16 березня 2018 року № 741.

Прокурор вказує, що на виконання умов зазначеного вище договору Департаментом екології та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації платіжним дорученням №12 від 20.12.2018 повністю та своєчасно перераховано на рахунок приватного підприємства "ЛЕВАС" вартість наданих послуг в сумі - 97786,74 грн. За твердженням прокурора, відповідачем не виконано умови договору в частині взятих на себе зобов`язань, а саме не виконано відповідачем зобов`язання, передбачені п.п. 3.3.3 та п.п.3.3.5 зазначеного вище договору.

За твердженням прокурора відповідач, як виконавець послуг відмовився виконати календарний план та технічне завдання до договору щодо виготовлення та погодження проекту землеустрою в органах виконавчої влади та замовлення державної експертизи проекту землеустрою, чим порушив норми, встановлені ст. 28 Закону України «Про землеустрій», якими передбачено, що виконувати роботи із складання документації із землеустрою необхідно у строк, передбачений Договором.

Разом з тим зазначає, що на момент подачі позову дані порушення не були усуненні, що призвело до не виконання договору зі сторони відповідача.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.04.2021 визначено суддю по справі - Нікітенко С.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані документи, суд дійшов висновку про повернення даної позовної заяви без розгляду, з огляду на наступне.

За змістом частини 3 статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення встановлює обов`язок органам державної влади, органам місцевого самоврядування та їх посадовим особам дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень.

Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01.04.2008 № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини 1 якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 4 вказаної статті, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді також врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру", якою передбачено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (частина третя).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва, прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Системне тлумачення ст. 53 Господарського процесуального кодексу України й абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 з`ясовуючи поняття "інтереси держави" дійшов висновку, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

У постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків щодо застосування норм права:

- прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, а також у разі його відсутності. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті (абзаци 1-2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру");

- наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідний компетентний орган. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва, прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру");

- прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає компетентний орган. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача;

- оскільки повноваження органів влади, зокрема й щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень у компетентного органу здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах;

- якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність компетентного органу, цей довод прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами 3 і 4 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, прокурор, звертаючись із позовом про зобов`язання виконати умови договору у зв`язку із порушенням договірного зобов`язання (не виконання умов договору), наголосив на бездіяльність органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах. За твердженням прокурора, Департаментом екології та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації не здійснено, як органом, уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах захисту інтересів держави.

Суд критично оцінює такі доводи прокурора та зазначає наступне.

У спірних правовідносинах прокурор звернувся до суду з позовом з метою зобов`язання виконання умов господарського договору, посилаючись на те, що, в даному випадку умови спірного договору не виконані в повній мірі з вини відповідача.

Разом з тим, доданні до матеріалів справи докази свідчать, що умови договору виконано повністю про що свідчить акт здачі-прийняття робіт (надання послуг № ОУ-010070 від 20.12.2018) та повна сплата вартості наданих послуг (платіжне доручення № 12 від 20.12.2018).

У позовній заяві прокурор наводить доводи про необхідність захисту учасника господарського договору, а не органу державної влади чи управління, не наведено статусу позивача як компетентного органу, що у передбачений законом спосіб, повинен здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах.

Положення або іншого документу, яким визначено юридичний статус позивача як органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, до матеріалів позовної заяви не надано.

Беручи до уваги предмет позову, суд дійшов висновку про не доведення прокурором наявності обставин, з якими законодавець передбачає можливість подання такого позову саме прокурором.

Саме по собі твердження прокурора у позовній заяві, про те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є підставою для прийняття судом рішення у такому спорі по суті, оскільки за змістом статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у наведеному випадку немає передбачених законом виключних підстав для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави в особі Департаменту екології та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації, а наявності правових підстав для представництва прокурор не підтвердив.

Частиною 5 статті 174 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано (пункт 1).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги без розгляду. Оскільки матеріали справи не містять відповідного клопотання на день постановлення вказаної ухвали, судовий збір, сплачений за звернення до суду із цим позовом, не підлягає поверненню Прокуратурі цією ухвалою. Водночас, Прокурор не позбавлений права звернутися із відповідним клопотанням до суду після постановлення вказаної ухвали.

Керуючись статтями 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Позов першого заступник керівника Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту екології та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації до приватного підприємства "ЛЕВАС", повернути прокурору без розгляду (Вх. № 1316/21 від 29.04.2021).

Додаток: позовна заява (Вих. №15/1-1510-21 від 26.04.2021) з додатком всього матеріалів на 41 арк., у т.ч. оригінали наступних документів: платіжне доручення №705 від 27.04.2021 про сплату судового збору у розмірі 2270,00грн., опис вкладення від 27.04.2021 ( 2 арк.), накладна Укрпошти №525 від 27.04.2021, накладна Укрпошти №517 від 27.04.2021, фіскальний чек № 0039 від 27.04.2021, фіскальний чек №№ 0038 від 27.04.2021.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до частини 2 статті 235 ГПК України з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до пункту 6 частини 1 статті 255 та частини 1 статті 256 ГПК України протягом десяти днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 06.05.2021.

Суддя С.В. Нікітенко