Справа № 905/257/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Стратієнко Л.В.,
судді: Бакуліна С.В., Кондратова І.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Юдицького К.О.;
за участю представників:
позивача - не з`явився,
відповідача - не з`явився,
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - не з`явилися,
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - не з`явилися,
розглянувши у відкритому засіданні клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом у Верховному Суді справи № 905/257/19
при розгляді касаційних скарг ОСОБА_2 , ОСОБА_1
на рішення Господарського суду Донецької області
(головуючий - Бокова Ю.В., судді - Фурсова С.М., Харакоз К.С.)
постанову Східного апеляційного господарського суду
(головуючий - Стойка О.В., судді - Попков Д.О., Пушай В.І.)
та постанову Східного апеляційного господарського суду
(головуючий - Стойка О.В., судді - Попков Д.О., Пушай В.І.)
до Колективного підприємства «Тартар»,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридичного департаменту Маріупольської міської ради, ОСОБА_22 , ОСОБА_1 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25
про визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників, статуту у відповідних редакціях, скасування державної реєстрації змін, скасування державної реєстрації нерухомого майна та рухомого майна
Рішенням Господарського суду Донецької області від 08.07.2020 у справі №905/257/19 в задоволенні позову відмовлено.

27.07.2020 судом першої інстанції також було прийнято додаткові рішення, якими стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17 500,00 грн та на користь ОСОБА_24 - 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 рішення Господарського суду Донецької області 08.07.2020 частково скасовано.

Визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників КП "Тартар", оформлені протоколами № 3-16 від 08.08.2016, № 4-16 від 10.08.2016, № 5-16 від 01.09.2016, № 6-16 від 28.09.2016, № 3 від 04.02.2017, № 4 від 27.03.2017, № 5 від 26.04.2017, № 10 від 25.07.2017, № 11 від 26.07.2017, № 12 від 27.07.2017, № 1-18 від 22.03.2018, № 2-18 від 22.03.2018, № 3-18 від 18.04.2018, № 4-18 від 05.05.2018, статуту в редакції від 08.08.2016, 10.08.2016, 01.09.2016, 28.09.2016, 04.02.2017, 27.03.2017, 25.07.2017, 22.03.2018, 18.04.2018, 05.05.2018.

Скасовано державну реєстрацію змін щодо КП "Тартар" у ЄДРПОУ від 30.08.2016 №4001152; від 30.08.2016 №5001152; від 05.09.2016 №6001152; від 29.09.2016 №7001152; від 06.02.2017 №2001152; від 29.03.2017 №3001152; від 27.04.2017 №4001152; від 26.07.2017 №6001152; від 31.07.2017 №7001152; від 23.03.2018 №8001152; від 23.03.2018 №9001152; від 18.04.2018 №0001152; від 10.05.2018 №1074943; від 10.05.2018 №2074943.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 додаткове рішення Господарського суду Донецької області 27.07.2020 змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Апеляційний суд частково відшкодував ОСОБА_1 його судові витрати на правову допомогу пропорційно задоволеним вимогам на підставі ч. 13 ст. 129 ГПК України.

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 до касаційного суду.

17.02.2021 ОСОБА_2 звернувся з касаційними скаргами на рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 та від 20.01.2021.

27.04.2021 ОСОБА_1 подав до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 , в якому, серед іншого, посилаючись на ч. 8 ст. 129 ГПК України, зазначає, що у зв`язку з розглядом справи №905/257/19 у Верховному Суді очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн, докази понесення яких будуть подані до касаційного суду протягом 5 днів з моменту прийняття постанови у справі.

28.04.2021 Касаційний господарський суд у складі Верхового Суду у судовому засіданні за результатом розгляду касаційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняв постанову, якою в задоволенні касаційних скарг ОСОБА_2 відмовив, а касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 скасовано в частині задоволення позовних вимог, а рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2020 залишено без змін.

Представник ОСОБА_1 адвокат Митровка Я.В. був присутній у судовому засіданні 28.04.2021, де підтримав аргументи клопотання про розподіл судових витрат і вказав, що надасть докази понесення таких судових витрат впродовж 5 днів з моменту прийняття судом касаційної інстанції постанови у справі.

Розгляд клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначено на 12.05.2021.

05.05.2021 до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в якому він просить покласти на ОСОБА_2 його витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді касаційної інстанції в сумі 14 125,00 грн, з яких 13 000,00 грн - за підготовку касаційної скарги та 1 125,00 грн поштових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи клопотання ОСОБА_1 , додані до нього документи Верховний Суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково з таких підстав.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з клопотання ОСОБА_1 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу він просить стягнути з позивача вартість наданих йому послуг АО «Греца і партнери» у касаційному суді в сумі 14 125,00 грн, з яких 13000,00 грн за підготовку касаційної скарги та 1125,00 грн поштових витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надав копії рахунку № 000729 від 17.02.2021, акту виконаних робіт № 000729 від 17.02.2021, квитанції № від 02.03.2021 на суму 21 125,00 грн, детальний опис робіт (послуг) виконаних адвокатом від 30.04.2021.

Окрім того матеріали справи містять договір про надання правової допомоги між АО «Греца і партнери» та ОСОБА_1 від 29.10.2019, ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Митровкою Я.В. від 15.02.2021, списки згрупованих поштових відправлень і поштові чеки ПАТ «Укрпошта» від 17.02.2021 на 465,00 грн та 374,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2019 між Адвокатським об`єднанням «Греца і партнери» (виконавець) та ОСОБА_1 (клієнт), було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені даним договором, а клієнт зобов`язується прийняти (отримати) та оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 2.1 договору визначено перелік юридичних послуг, які надаються виконавцем:

- усне консультування та надання роз`яснень з будь-яких юридичних питань відносно до предмету даного договору;

- письмове консультування зі складанням письмових висновків відповідно до предмету даного договору;

- правовий супровід діяльності клієнта;

- надання письмових довідок з питань застосування законодавства України;

- складання або аналіз договорів, угод та будь-яких правочинів на будь-який предмет з будь-якими умовами, що не суперечать законодавству України, а також інших документів;

- представництво в будь-яких державних органах та органах місцевого самоврядування інтересів клієнта, перед державними реєстраторами, нотаріусами, та іншими суб`єктами;

- представництво інтересів у правоохоронних органах, в т.ч. органах досудового розслідування;

- забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

- представництво інтересів клієнта на переговорах з контрагентами клієнта;

- представництво інтересів перед іншими юридичними та фізичними особами;

- складання проектів процесуальних документів, клопотань, заяв, скарг, претензій та позовних заяв, тощо;

- представництво інтересів клієнта в судах будь-якої юрисдикції та будь-якої інстанції з усіма правами наданими стороні або іншій особі, яка бере участь у справі;

- отримання виконавчих документів та представництво інтересів клієнта в органах виконавчої служби з приводу їх виконання;

- надання інших юридичних послуг.

За послуги згідно з цим договором клієнт сплачує виконавцю гонорар в таких розмірах: 1200 грн за одну годину роботи старшого партнера об`єднання, 1000 грн за одну годину роботи партнера об`єднання, 800 грн за одну годину роботи адвоката об`єднання (п. 5.1 договору).

Згідно з п. 5.3 договору надані послуги оформляються актами виконаних робіт, що готуються виконавцем або щомісячно протягом дії цього договору, або по факту виконання конкретного замовлення (послуги) чи участі в конкретній судовій справі. Такі акти клієнт негайно зобов`язаний підписувати та направляти на адресу виконавця.

Послуги вважаються прийнятими клієнтом без зауважень та у повному обсязі у разі надання (надіслання) клієнту підписаного виконавцем акту наданих послуг, якщо клієнт не надав письмових обґрунтованих заперечень про факт, обсяг та якість наданих послуг протягом 3 робочих днів з моменту отримання відповідного акту (п. 5.4 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору оплата виконуваних виконавцем робіт (надання послуг) здійснюється клієнтом на протязі трьох робочих днів з моменту отримання рахунку виконавцем.

Згідно з п. 10.1 договору він набуває чинності з дня його підписання та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Адвокатське об`єднання «Греца і партнери» виставило ОСОБА_1 рахунок № 000729 від 17.02.2021 на оплату послуг з правничої допомоги на загальну суму 21 125,00 грн, з яких, зокрема, вартість підготовки касаційної скарги складає 13000,00 грн та вартість поштових витрат (надіслання касаційної скарги учасникам справи та до апеляційного суду) - 1 125,00 грн.

Відповідно до акта виконаних робіт № 000729 від 17.02.2021 АО «Греца і партнери» надало ОСОБА_1 правову допомогу на загальну суму 21 125,00 грн, зокрема, підготовка касаційної скарги у справі № 905/257/19 - 13 000,00 грн (13 годин виконання робіт зі ставкою 1000,00 грн за годину роботи) та поштові витрати (надіслання касаційної скарги учасникам справи та до апеляційного суду) - 1 125,00 грн.

Згідно з квитанцією АТ «Комінвестбанк» № від 02.03.2021 ОСОБА_1 сплатив АО «Греца і партнери» 21 125,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги і витрати згідно рахунку № НОМЕР_1 від 17.02.2021 без ПДВ».

Матеріалами справи підтверджується підготовка АО «Греца і партнери» касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2021, відправка учасникам справи касаційної скарги ОСОБА_1 .

За приписами ч. 13 ст. 129 ГПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

ОСОБА_1 як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, заперечував проти задоволення позовних вимог та подав касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2021.

За приписами ст. 129 ГПК України витрати ОСОБА_1 (третьої особи, що заперечувала проти позову) на професійну правничу допомогу необхідно покласти на позивача, оскільки позов ОСОБА_2 не підлягав задоволенню повністю і Верховний Суд задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_1 .

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини шостої статті 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Так, матеріали справи свідчать про перевищення ОСОБА_1 у остаточному клопотанні від 30.04.2021 суми витрат на професійну правничу допомогу (14 125,00 грн) у порівнянні з очікуваним її розміром (4000,00 грн у відзиві на касаційну скаргу), що є істотним перевищенням в розумінні частини шостої статті 129 ГПК України.

Відповідно до частини шостої статті 129 ГПК України ОСОБА_1 повинен був навести суду належне обґрунтування та відповідно, довести обставини того, що він, станом на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу не міг передбачити розмір витрат на надання послуг (виконання робіт), які зазначені в акті виконаних робіт від 17.02.2021.

Натомість, матеріали справи свідчать, що клопотання ОСОБА_1 від 30.04.2021 взагалі не містить будь-яких пояснень та обґрунтувань щодо такого перевищення. Отже, ОСОБА_1 не доведено суду обставин того, що йому про таке перевищення не було відомо під час заявлення попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат та він не міг передбачити вказаних обставин.

Аналіз зазначених у акті виконаних робіт № 000729 від 17.02.2021 послуг правничої допомоги в суду касаційної інстанції (підготовка касаційної скарги), які надані адвокатом та погоджені ОСОБА_1 щодо їх обсягу та вартості, дає підстави дійти висновку, що такі послуги відповідають переліку та їх вартості, визначених у договорі про надання правової допомоги між АО «Греца і партнери» та ОСОБА_1 від 29.10.2019, що відповідно свідчить про обізнаність ОСОБА_1 та його адвоката щодо їх вартості на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, оскільки ОСОБА_1 не було подано до Верховного Суду доказів щодо обґрунтованості перевищення суми визначеної у попередньому розрахунку суми судових витрат, у суду немає підстав для стягнення суми, яка значно перевищує розмір, заявлений ОСОБА_1 на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

З позивача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді касаційної інстанції за надання послуг з підготовки касаційної скарги.

Водночас, положеннями пункту 2 частини 2 статті 126 ГПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат (висновок у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Таким чином, за правилами статті 74 ГПК України розмір таких судових витрат, які заявлені ОСОБА_1 до відшкодування як поштові витрати на надіслання касаційної скарги учасникам справи та до суду у загальній сумі 1 125,00 грн, має бути обґрунтований та документально доведений.

Натомість, з матеріалів справи вбачається понесення ОСОБА_1 поштових витрат на надіслання касаційної скарги учасникам справи та до суду у загальній сумі 839,00 грн, що підтверджується наявними фіскальними чеками ПАТ «Укрпошта» від 17.02.2021 на 465,00 грн та 374,00 грн і саме поштові витрати у цій сумі підлягають відшкодуванню. Заявлені ОСОБА_1 поштові витрати на суму 1 125,00 грн не довело належними і допустимими доказами.

Враховуючи те, що за наслідками розгляду касаційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Верховний Суд дійшов висновку, що постанова Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 щодо задоволення частини позовних вимог прийнята з порушенням закону і підлягала частковому скасуванню, позов ОСОБА_2 не підлягав задоволенню повністю, за приписами ст. 129 ГПК України витрати ОСОБА_1 (третьої особи, що заперечувала проти позову) при розгляді справи у касаційному суді в сумі 4 839,00 грн (4 000,00 грн на підготовку касаційної скарги та 839,00 грн поштових витрат) необхідно покласти на позивача.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом у Верховному Суді справи № 905/257/19, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) 4 839,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

Доручити Господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді С. Бакуліна

І. Кондратова