ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.05.2021 Справа № 920/163/21
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши матеріали справи № 920/163/21 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

за позовом Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Садова, 33, ),

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Норд-Сервіс-Суми» (40007, м. Суми, вул. Р.Корсакова, буд. 22, ),

про стягнення 16589,32 грн. та виселення із займаних нежитлових приміщень

УСТАНОВИВ:

17.02.2021 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача 16589,32 грн, з яких 15659,51 грн - заборгованість з орендної плати, 929,81 грн - пеня; виселити ТОВ "Норд-Сервіс-Суми" із займаного приміщення загальною площею 286,3 м2, яке розташоване за адресою: м. Суми, вул. Римського-Корсакова, буд. 22. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 4540,00 грн витрат на судовий збір та витрати на послуги поштового зв`язку.

Ухвалою суду від 22.02.2021 відкрито провадження у справі № 920/163/21, справу постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті справи.

Копія даної ухвали надіслана на адресу відповідача, зазначену позивачем у позовній заяві - ТОВ «Нор-Сервіс-Суми», 4007, м. Суми, вул. Р.Корсакова, буд. 22, - 02.03.2021 повернута поштовим відділенням суду з відміткою «адресат відсутній».

Водночас, згідно з Витягу з ЄДРПОУ, сформованого за електронним запитом суду місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Норд-Сервіс-Суми» - 40000, м. Суми, вул. Р.Корсакова, буд. 22, тобто адреса відповідача та ж, що і зазначена позивачем у позовній заяві.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною четвертою статті 89 Цивільного кодексу України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

17.03.2021 позивачем подана заява про збільшення позовних вимог (вх № 1281к), відповідно до якої позивач просить суд:

1)стягнути з відповідача на користь Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради () 23457,59 грн, з яких 22163,99 грн - заборгованість з орендної плати; 1293,60 грн - пеня;

2)виселити відповідача з займаного приміщення загальною площею 286,3 м2, яке розташоване за адресою: м. Суми, вул. Римського-Корсакова, буд. 22;

3)стягнути з відповідача на користь Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради () 4540,00 грн витрат на судовий збір та витрати на послуги поштового зв`язку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 2 статті 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Подана позивачем заява від 16.03.2021 №239/21юр про збільшення позовних вимог (вх №1281к від 17.03.2021) відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 46 та ч. 2 ст. 252 ГПК України та приймається судом до розгляду.

З моменту відкриття провадження у даній справі від відповідача на адресу суду не надходило відзиву на позов та письмових заперечень по суті позовних вимог, судом встановлено, що відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи.

Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання заяв по суті справи, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами у відповідності до вимог частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

02.10.1996 між Відділом комунального майна виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів (правонаступником якого є Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради) (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельним підприємством «Норд-Сервіс» (правонаступник якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Норд-Сервіс-Суми») (орендар), було укладено договір оренди №ФМ-435, відповідно до якого передано орендарю в оренду на умовах, визначених цим договором, нежитлові приміщення за адресою: м. Суми, вул. Римського-Корсакова, б. 22 для розміщення магазину.

Згідно акту прийому-передачі основних фондів від 02.10.1996, що є додатком № 2 до договору, зазначене нежитлове приміщення передано орендарю.

10.09.1997 між Відділом комунального майна виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельним підприємством «Норд-Сервіс» (орендар) було укладено договір №ФМ-435 у новій редакції, в якій змінено розрахунок орендної плати. Усі подальші зміни, як зазначає позивач, укладались саме до цієї редакції договору.

Рішенням Сумської міської ради від 04.05.2016 № 735-МР Управління майна комунальної власності Сумської міської ради реорганізовано шляхом приєднання його до новоствореного департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради з 05.05.2016.

Згідно з п. 1.8 Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 05.06.2019 року №5111-МР, позивач є правонаступником Управління майна комунальної власності Сумської міської ради по усіх майнових та немайнових правах та обов`язках.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Отже, враховуючи вищевикладене, саме позивач - Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради - на даний час є орендодавцем за договором.

09.02.2018 між Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (орендодавець - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельним підприємством «Норд-Сервіс» (орендар - відповідач) укладена Зміна № 6 до договору №ФМ-435 від 10.09.1997, де умови зазначеного договору викладені у новій редакції (далі - договір).

Так, відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування (в оренду) на умовах визначених цим договором, нерухоме майно, за адресою: м. Суми, вул. Римського-Корсакова, буд. 22, площею 286,3 м2, право на оренду якого орендар набув на підставі рішень Сумської міської ради від 30.03.2005 №1137-МР, від 28.09.2005 №1381-МР, наказу управління майна комунальної власності від 06.11.2015 №08.01-10/220 та наказів Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 10.11.2016 №06.01-10/97, від 20.12.2017 №06.01-10/274, від 30.01.2018 №06.01-10/16.

Пунктом 2.1. договору визначено, що об`єктом оренди є нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення розміщенні на І поверсі загальною площею 286,3 м2 за адресою: м. Суми, вул. Римського-Корсакова, 22, що знаходяться на обліку в орендаря.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що орендна плата за об`єкт оренди розраховується на підставі чинної Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Суми та пропорції її розподілу, затвердженої відповідним рішенням Сумської міської ради. Розрахунок орендної плати є додатком №4 до цього договору.

За несвоєчасну або не в повному обсязі сплату орендної плати орендар сплачує пеню до міського бюджету у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати (пункт 4.7. договору).

Відповідно до п. 4.8. договору нарахування орендної плати припиняється з дня наступного за днем підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди орендодавцю.

Згідно з п. 9.1. договору строк дії цього договору встановлюється на один рік з 11 листопада 2017 року по 10 листопада 2018 року включно.

Пунктом 9.8. договору передбачено сторонами, що при відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії цього договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

20.02.2018 відповідно до Протоколу № 1 загальних зборів учасників ТОВ «виробничо-торгівельного підприємства «Норд-Сервіс» проведено реорганізацію ТОВ «виробничо-торгівельне підприємство «Норд-Сервіс» шляхом виділення, де зазначене Товариство виступило засновником нової юридичної особи - ТОВ «Виробничо-торгівельне підприємство «Норд-Сервіс-Суми». Вклад засновника у статутний фонд новоствореного Товариства оцінено в розмірі 350,00 грн. та внесено у вигляді передачі права оренди нежитлового приміщення, площею 286,3 м2 (цільове призначення - для розміщення майстерні по ремонту побутової техніки), яке є предметом цього судового спору.

Факт передачі вкладу засновника засвідчено передавальним актом вкладу до статутного капіталу правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Норд-Сервіс-Суми» від засновника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельне підприємство Норд-Сервіс», в якому зазначено, що з моменту підписання даного акту правонаступником всіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельне підприємство Норд-Сервіс» по договору оренди нежитлового приміщення №ФМ-435 від 10.09.1997 (зі змінами) є Товариство з обмеженою відповідальністю «Норд-Сервіс-Суми».

22.02.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельне підприємство Норд-Сервіс» звернулось до позивача із заявою №2/01-18 щодо зміни орендаря у договорі №ФМ-435 від 10.09.1997 (зі змінами та доповненнями).

30.03.2018 між Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Норд-Сервіс-Суми» (орендар) укладено зміну № 7 до договору оренди нежитлового приміщення №ФМ-435 від 10.09.1997. згідно з якою сторони домовились викласти пункти 1.1. та 10договору оренди нежитлового приміщення №ФМ-435 від 10.09.1997 в наступній редакції: « 1.1. Орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування (в оренду) на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно, за адресою: м. Суми, вул. Римського-Корсакова, буд. 22, площею 286,3 м2, право на оренду якого орендар набув на підставі рішень Сумської міської ради від 30.03.2005 №1137-МР, від 28.09.2005 №1381-МР, наказу управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 06.11.2015 №08.01-10/220 та наказів Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 10.11.2016 №06.01-10/97, від 20.12.2017 №06.01-10/274, від 30.01.2018 №06.01-10/16, від 26.03.2018 №06.01-10/55. Нерухоме майно передається в оренду для розміщення майстерні по ремонту побутової техніки». Усі інші умови договору , в тому числі і розрахунок орендної плати, залишаються без змін.

Таким чином, саме ТОВ «Норд-Сервіс-Суми» на даний час є орендарем нежитлових приміщень за договором та належним відповідачем у даній справі.

Згідно змін № 8 до договору, укладених сторонами спору 09.11.2018, пункт 9.1 договору викладено в новій редакції «Строк дії договору встановлюється на один рік з 11.11.2018 по 10.11.2019 включно».

07.11.2019 відповідач звернувся до позивача із заявою №12/01- 19, у якій просив продовжити строк дії договору на той самий термін і на тих самих умовах.

07.11.2019 відповідно до наказу №06.01-10/240 «Про продовження терміну дії договору оренди» позивачем продовжено відповідачу термін дії договору на один рік (до 10.11.2020).

25.08.2020 позивач надіслав відповідачу лист №0601-16/197 «Про припинення дії договору оренди», в якому, у зв`язку із набранням чинності з 01.02.2020 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», частиною 1 статті 18 якого визначено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами аукціону, - позивач повідомив відповідача, що строк дії договору оренди нежитлових приміщень №ФМ-435 від 10.09.1997 на нежитлові приміщення за адресою: м. Суми, вул. Римського-Корсакова, 2 площею 276,3 м2 закінчується 10.11.2020 і на новий термін на тих же умовах продовжуватись не буде. Тобто зазначений договір може бути продовженим лише за результатами аукціону та чинний орендар може брати участь у даному аукціону за умови відсутності у останнього заборгованості. Разом з тим, позивач у даному листі зазначив, що станом на 21.08.2020 відповідач має заборгованість за договором у розмірі 33144,89 грн (т.ч. пеня), яку необхідне терміново сплатити, а також надати позивачу копію договору страхування орендованого майна та документи, що підтверджують сплату страхових платежів.

29.09.2020 позивач надіслав відповідачу лист №0601-16/2321 «Про припинення дії договору оренди», відповідно до якого повідомив відповідача, що термін дії договору, укладеного між сторонами даного спору, закінчується 10.11.2020 і на новий термін продовжуватись не буде. Також, відповідно до п. 5.2.10 договору позивач просив відповідача терміново до 10.11.2020 передати позивачу об`єкт оренди по акту приймання-передачі і сплатити орендну плату за весь період фактичного використання нежитлових приміщень. Крім того, позивач повідомив відповідача, що станом на 29.09.2020 ТОВ «Норд-Сервіс-Суми» має заборгованість з орендної плати за договором в сумі 36411,57 грн (в т.ч.: пеня 2668,22 грн) та у випадку невиконання зазначених зобов`язань, позивачем буде нараховано відповідачу неустойку.

Зазначений лист відповідно до поштового опису вкладення в цінний лист №993, фіскального чеку №0062 та накладної №993 направлений відповідачу 02.10.2020.

25.11.2020 позивач надіслав відповідачу лист №06.01-16/2792 «Про припинення дії договору оренди», згідно з яким повідомив відповідача, що строк дії договору закінчився 10.11.2020 і на новий термін продовжуватись не буде, у зв`язку з чим до 30.11.2020 просив передати орендодавцю орендарем об`єкт оренди по акту приймання-передачі і сплатити орендну плату за весь період фактичного використання нежитлових приміщень. Крім того, позивач повідомив відповідача, що станом на 24.11.2020 ТОВ «Норд-Сервіс-Суми» має заборгованість з орендної плати за договором в сумі 43001,76 грн (в т.ч.: пеня 3038,54 грн).

Відповідно до поштового опису вкладення в цінний лист №218, фіскального чеку №2614 та накладної №218 зазначений лист направлений відповідачу 27.11.2020 на юридичну адресу: м. Суми, вул. Р.Корсакова, буд. 22.

Разом з тим, відповідач об`єкт оренди за актом приймання-передачі позивачу не повернув, зобов`язання за договором щодо сплати орендної плати не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача 23457,59 грн, з яких 22163,99 грн - заборгованість з орендної плати; 1293,60 грн - пеня; виселити відповідача з займаного приміщення загальною площею 286,3 м2, яке розташованеза адресою: м. Суми, вул. Римського-Корсакова, буд. 22; стягнути з відповідача 4540,00 грн витрат на судовий збір та витрати на послуги поштового зв`язку.

Щодо вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 22163,99 грн орендної плати за період з 01.08.2020 по 28.02.2021 суд зазначає наступне:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати та не повернув орендоване майно після закінчення строку дії договору, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість по орендній платі за період з 01.08.2020 по 01.02.2021 в сумі 22163,99 грн.

Відповідно до ст.ст. 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Згідно із ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до: заяви відповідача від 07.11.2019 №12/01- 19 про продовження строку дії договору на той самий термін і на тих самих умовах; наказу позивача від 07.11.2019 №06.01-10/240 «Про продовження терміну дії договору оренди» та враховуючи умови п. 5.1.4. та п. 9.8. договору, що надають переваги орендарю перед іншими претендентами на укладання договору на новий строк та передбачають правову можливість вважати договір продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, при відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору, - договір, укладений між сторонами спору, є продовженим на термін один рік, що передбачено п. 9.8. договору.

Отже, відповідно до надісланих позивачем відповідачу листів від 25.08.2020 №06.01-16/197, від 29.09.2020 №06.01-16/2321, 25.11.2020 №06.01-16/2792 та п. 5.1.4. та п. 9.8. договору - договір оренди нежитлових приміщень №ФМ-435 від 10.09.1997 припинив свою дію 10.11.2020.

Відповідно до п. 4.8. договору нарахування орендної плати припиняється з дня наступного за днем підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди орендодавцю.

Водночас, відповідачем доказів повернення позивачу об`єкта оренди за актом приймання-передачі після закінчення дії договору до матеріалів справи не подано, у зв`язку з чим, суд доходить висновку, що відповідно до п. 4.8. договору позивачем правомірно нараховано позивачу 22163,99 грн орендної плати за період з 01.08.2020 по 28.02.2021.

Судом встановлено факт наявності заборгованості відповідача по орендній платі, який підтверджується матеріалами справи та розрахунком суми позову. Відповідач не подав ні аргументованих заперечень проти позову, ні доказів повернення за актом приймання-передачі об`єкту оренди, ні доказів сплати боргу у повному обсязі.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо сплати орендної плати та неповернення відповідно до п.5.2.19 та п. 3.3. договору відповідачем об`єкту оренди позивачу за актом приймання-передачі у зв`язку із припинення договору, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 22163,99 грн заборгованості зі сплати орендної плати за період з 01.08.2020 по 28.02.2021.

Щодо стягнення з відповідача 1293,60 грн пені суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" № 2921-ІІІ від 10.01.2002, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 4.7. договору встановлено, що за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату орендної плати орендар сплачує пеню до міського бюджету у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з поданим розрахунком, відповідно до п. 4.7. договору, відповідачеві нарахована пеня в сумі 1293,60 грн за період з 01.08.2020 по 28.02.2021.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Наведена за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.06.2017 зі справи № 910/2031/16, Верховного Суду від 10.04.2018 зі справи № 916/804/17, Верховного Суду від 10.09.2020 №916/1777/19

Так, у справі, яка розглядається, у пункті 4.7. договору сторони пов`язали період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати - фактичний момент оплати, а саме: за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату орендної плати орендар сплачує пеню до міського бюджету у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Таким чином, суд вважає правомірним нарахування позивачем пні за період з 01.08.2020 по 28.02.2021, що більше ніж 6 місяців.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати, перевіривши розрахунок пені за допомогою інструменту «Калькулятори» системи інформаційно-правового забезпечення «ЛІГА:ЗАКОН», можливість використання якого визнано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі №917/1622/16, - суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1293,60 грн пені за період з 01.08.2020 по 28.02.2021.

Щодо вимоги позивача виселити відповідача з займаного приміщення загальною площею 286,3 м2, яке розташоване за адресою: м. Суми, вул. Римського-Корсакова, буд. 22 суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, що діяла на момент укладання Договору), у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Так, п. 9.7. договору надає перелік підстав, внаслідок яких договір може бути припиненим, а саме: закінчення строку, на який його було укладено; загибель об`єкта оренди; достроково за рішенням суду; достроково за взаємною згодою сторін; банкрутство орендаря; ліквідація орендаря - юридичної особи; приватизація об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); смерть орендаря (якщо орендарем є фізична особа).

Відповідно до пп. 5.2.10. договору, у разі припинення цього Договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди у відповідності до розділу 3 цього Договору та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди з вини орендаря.

Пунктом 5.2.19. договору встановлено, що обов`язок відповідача передати позивачу об`єкт оренди у разі припинення цього договору відповідно до розділу 3.

Відповідно до п. п. 3.2., 3.3. договору, у разі припинення дії цього Договору Орендар зобов`язаний в триденний термін повернути орендодавцеві об`єкт оренди у стані, не гіршому, ніж він був одержаний, чи в інший термін, визначений за згодою сторін, оформлений у письмовій формі. Об`єкт оренди вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Оскільки договір припинив свою дію 10.11.2020, у зв`язку із закінченням строку дії, на який його було укладено сторонами спору, водночас відповідачем не повернуто за актом приймання-передачі об`єкт оренди позивачу у встановлений законом та договором строк, - суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо виселення відповідача з займаного приміщення загальною площею 286,3 м2, яке розташованеза адресою: м. Суми, вул. Римського-Корсакова, буд. 22.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення №ФМ-435 від 10.09.1997, суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов в повному обсязі.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Так позивач просить суд стягнути з відповідача 4540,00 грн судового збору та витрати на послуги поштового зв`язку.

Згідно ч.1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір сплаченого позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням від 03.02.2021 № 20 в сумі 4540,00 грн, а витрати на послуги поштового зв`язку, що в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України є видом судових витрат, складають 52,00 грн (в т.ч. 26,00 грн, що підтверджується поштовим описом вкладення в цінний лист від 16.02.2021, накладною від 16.02.2021 №620 та фіскальним чеком №0645 від 16.02.2021 про направлення копії позовної заяви з доданими документами позивачу; 26,00 грн, що підтверджується поштовим описом вкладення в цінний лист від 16.03.2021, накладною від 16.03.2021 №411 та фіскальним чеком №0424 від 16.03.2021 про направлення відповідачу заяви про збільшення позовних вимог від 16.03.2021 №239/21юр з розрахунком від 11.03.2021 №12).

Таким чином, розмір судових витрат доведений позивачем, та відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 4540,00 грн та 52,00 грн витрат на послуги поштового зв`язку покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 46, 123, 129, 231-233, 236-238, 240, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Норд-Сервіс-Суми» (40007, м. Суми, вул. Р.Корсакова, буд. 22, ) на користь Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Садова, 33, ) 22163,99 грн (двадцять дві тисячі сто шістдесят три грн 99 коп.) заборгованості з орендної плати за період з 01.08.2020 по 28.02.2021, 1293,60 грн (одна тисяча двісті дев`яносто три грн 60 коп.) пені за період з 01.08.2020 по 28.02.2021 за договором оренди нежитлового приміщення №ФМ-435 від 10.09.1997, а також 4540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок грн 00 коп.) витрати по сплаті судового збору та 52,00 грн (п`ятдесят дві грн 00 коп.) витрат на послуги поштового зв`язку.

3. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Норд-Сервіс-Суми» (40007, м. Суми, вул. Р.Корсакова, буд. 22, ) із займаного приміщення загальною площею 286,3 м2, яке розташоване за адресою: м. Суми, вул. Римського-Корсакова, буд. 22.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

У зв`язку з лікарняним та відпусткою судді Котельницької В.Л. повний текст рішення складено та підписано суддею 17.05.2021.

Суддя В.Л. Котельницька