ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" травня 2021 р. Справа № 924/30/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., при секретарі Сарело Р.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Квартирно - експлуатаційного відділу, м. Хмельницький

до Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів

про визнання недійсними рішень

представники сторін:

від позивача Даньков А.Д. за наказом

від відповідача не з`явився

встановив:

Позивач у позові (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 26.05.20) просить суд:

- визнати недійсним рішення Старокостянтинівської міської ради № 17 п. 1/VІІ від 21.12.18 „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель стосовно земельної ділянки розташованої по вул. Заїкіна, 95 площею 600000 м. кв.;

- визнати недійсним рішення Старокостянтинівської міської ради № 18 п. 1 /VІІ від 21.12.18 „Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки розташованої по вул. Заїкіна, 95;

- визнати недійсним рішення прийняте на 33-й сесії сьомого скликання Старокостянтинівської міської ради 22.02.18 № 15 п. 1/33/VІІ „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :15:004:0001, розташованої у м. Старокостянтинів, вул. Заїкіна, 95.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначив, що земельна ділянка по вул. Героїв Небесної Сотні, 17 та 21 загальною площею 30 (10 га та 20 га) входить у межі військового містечка № 9 Старокостянтинівського гарнізону. Земельна ділянка по вул. Заїкіна, 95 площею 60 га входить до меж військового містечка № 22 Старокостянтинівського гарнізону та належать до земель оборони Старокостянтинівського гарнізону. Підтвердженням цього є наявність у КЕВ м. Хмельницький Державного акта на право користування землею, серії Б № 041671 від 1980 року на підставі рішення Старокостянтинівського РВК № 109 від 10.09.1980 року у складі земель загальною площею 408,0000 га, яким охоплюється військове містечко № 9 та Державного акта Б № 041646 від 1979 року на підставі рішення Старокостянтинівського РВК № 10 від 17.01.1979 року у складі земель загальною площею 2725,0000 га, які охоплюють військове містечко № 22.

24 листопада 2017 року Старокостянтинівською міською радою прийтято рішення № 30 „Надати територіальній громаді м. Старокостянтинів в особі Старокостянтинівської міської ради дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель із земель житлової забудови, які не надані у власність та користування (запасу), розташованих по вул. Героїв Небесної Сотні, 21 земельної ділянки орієнтовно площею 200000 м. кв. (20 га); по вул. Героїв Небесної Сотні, 17 земельної ділянки орієнтовно площею 100000 м. кв. (10 га); по вул. Заїкіна, 95 земельної ділянки орієнтовно площею 600000 м. кв. (60 га) з подальшим наданням цих земельних ділянок у власність (користування). Проте, зазначене рішення скасовано у судовому порядку рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.11.18 у справі № 924/174/18, яке набрало законної сили.

Однак, 21 грудня 2018 року Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення № 17 п.1/VІІ „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, на підставі якого Старокостянтинівською міською радою зареєстровано на праві комунальної власності земельну ділянку площею 60 га по вул. Заїкіна, 95 (присвоєний кадастровий номер :15:004:0001) та рішення № 18 п.1/VII „Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки розташованої по вул. Заїкіна, 95 (кадастровий номер :15:004:0001).

Вказану земельну ділянку розподілено на 380 окремих земельних ділянок, на які присвоєно кадастрові номери, а саме: із :015:004:0001 по :015:004:0088, з :015:004:0091 по :015:004:0181, з :015:005:0001 по :015:005:0201 площею по 0,04 га - 01 га, що становить собою площу 37,5085 га, земельна ділянка з кадастровим номером :015:004:0089 площею 9,0884 га та земельна ділянка з кадастровим номером :015:004:090 площею 13,4031 га.

Земельна ділянка, що була предметом судового розгляду у справі 924/174/18, а саме площею 60 га по вул. Заїкіна, 95, всупереч скасуванню рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель була відчужена на користь Старокостянтинівської міської ради та розподілена на окремі земельні ділянки із присвоєними кадастровими номерами.

Таким чином, в силу таких протиправних дій, КЕВ м. Хмельницький несе збитки та втрачає на підставі протиправних дій державне майно, яке жодним чином не передавалось у відання органів місцевого самоврядування.

На 33 сесії 7 скликання, яка відбулася 22 лютого 2019 року Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення № 15 п.1/33/VІІ „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки. На підставі затвердженої документації Старокостянтинівською міською радою здійснено реєстрацію права комунальної власності на поділені земельні ділянки, яким присвоєно кадастрові номери.

КЕВ м. Хмельницький вважає, що рішення „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки №15 п.1/33/VІІ порушує його право, оскільки на підставі вказаного рішення Старокостянтинівська міська рада здійснила реєстрацію права власності на земельні ділянки. А тому, позивач вважає, що вказане рішення має бути скасоване в судовому порядку як таке, що порушує права позивача.

На думку позивача Старокостянтинівська міська рада своїми незаконними діями порушує ст. 141, ч.1 ст. 153, ст. 155 Земельного кодексу України та не наділена повноваженнями розпоряджатися землями державної власності, в тому числі землями оборони, які мають особливий правовий режим.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідач, заперечуючи проти позову зазначив таке (матеріали попереднього розгляду справи).

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 22.12.1998 року № 342-XIV, затверджено межі міста Старокостянтинова Хмельницької області загальною площею 3542,1 гектара, а також включено у вказану площу 1221,0 гектара земель Старокостянтинівської міськради, 606,4 гектара земель Веснянської, 256,7 гектара земель Григорівської, 18,0 гектара земель Пашковецької, 90,0 гектарів земель Сахновецької сільрад Старокостянтинівського району. Виходячи із наданих прав та повноважень, та керуючись ст. 35 Закону України „Про землеустрій», Старокостянтинівською міською радою, яка є колегіальним представницьким органом місцевого самоврядування були здійснені відповідні заходи та прийняті рішення з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

30.11.2018 р. Старокостянтинівською міською радою отримано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 018 в якому зазначено, що земельна ділянка за адресою вул. Заїкіна, 95, м. Старокостянтинів відноситься до комунальної форми власності.

Приймаючи спірні рішення, відповідач не здійснював розпорядження землями Міністерства оборони Україну, а діяв в порядку і в межах встановлених повноважень.

Відповідач вказав, що посилання позивача на Державний акт на право користування землею серії Б № 041671, яким охоплюється військове містечко № 9 та Державний акт серії Б № 041646 від 1979 року, який охоплює військове містечко № 22, як на документальне підтвердження приналежності земель, зазначених у рішенні міської ради, до відання Міністерства оборони України є безпідставним.

У рішеннях господарського суду у справах № 924/174/18, № 924/692/19 на які посилається позивач предметом спору були рішення органу місцевого самоврядування про проведення інвентаризації земель, а не спір про право на землю. В межах розгляду даних справ, судами не досліджувались питання правонаступництва, належності правовстановлюючих документів та підстави виникнення права позивача на постійне користування земельними ділянками в м. Старокостянтинів.

Також, при розгляді справи № 924/174/18 не перевірялось та не встановлювалось питання правонаступництва позивача від „Хмельницької КЕЧ району, розміщеної в м. Старокостянтинові Української РС яка є землекористувачем згідно державного акта Б № 041671. В підтвердження правонаступництва позивача від Хмельницького КЕЧ району до КЕВ м. Хмельницький, позивач долучив витяг з директиви Міністра оборони України від 10.01.2005 року №Д-322/1/010 та наказ начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління №9 від 13.10.2005 року. Проте, вказані документи не можуть бути належним підтвердженням правонаступництва КЕВ м. Хмельницький (позивача) від Хмельницького КЕЧ району (користувача згідно державного акта), оскільки в даних документах містяться лише організаційні вказівки для проведення реорганізації, а не факт приймання-передачі будь-яких прав чи обов`язків.

Відповідач також наголошував, що позивачем не надано документів, які засвідчують наявність встановлених меж земельної ділянки в натурі на території, що відповідають площі Державного акта. Позивач, не забезпечивши вимог законодавства щодо цільового використання землі та її відведення, не зареєструвавши своє право у встановленому законом порядку, фактично втратив право на постійне користування землею, яке йому було надане у 1979 році. Державний акт на право постійного користування землею не був належним чином зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею, оскільки в самому акті відсутній відповідний номер реєстрації, як це передбачено встановленою формою.

Отже, позивач не спростовує факту неналежного та нераціонального використання земельної ділянки, не надає підтвердження належного оформлення свого права на таку земельну ділянку, в порядку визначеному земельним законодавством.

Зважаючи на викладене відповідач вважає, що право власності на земельну ділянку чи право постійного користування земельною ділянкою повинні бути підтверджені не тільки відповідними державними актами, виданими компетентними органами та згідно визначеної форми, а і державною реєстрацією таких документів у встановленому порядку.

В судове засідання 11.05.21. представник відповідача не з`явився, надіслав клопотання про:

1) продовження строку підготовчого засідання та відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника ОСОБА_1 в судовому засіданні в Рівненському міському суді, яке також призначене на 11.05.21 на 11:00 год.;

2) про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи з метою встановлення факту того, що земельна ділянка у м. Старокостянтинів по вул. Заїкіна, 95 (кадастровий номер :15:004:0001) та земельна ділянка зазначена в Державному акті № 041671 від 1980 року є одним і тим же об`єктом.

Вирішуючи клопотання про продовження строку підготовчого засідання та відкладення розгляду справи, суд враховує, що ухвалою суду від 08.04.21 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Обгрунтовуючи дане клопотання, представник відповідача зазначив, що користуючись правом на професійну правничу допомогу, відповідач уклав відповідний договір від 25.01.21 № 0306-20 з адвокатським об`єднанням „Лекс МК Груп. Суд зазначає, що зайнятість конкретного адвоката в іншому судовому засіданні, яке проводиться Рівненським міським судом, не може прийматись як поважна причина неявки до Господарського суду Хмельницької області, оскільки інтереси відповідача в даному суді (як вказує відповідач) представляє згідно договору адвокатське об`єднання, яке, в силу його колегіальності, не позбавлене можливості направлення до суду, в якості представника відповідача (свого клієнта) іншого адвоката. Крім того, представник відповідача у клопотанні жодним чином не обґрунтував пріоритетність обрання ним судового засідання в Рівненському міському суді перед засіданням в Господарському суді Хмельницької області.

Тому, відсутність поважної причини неявки представника відповідача до суду не є перешкодою для розгляду справи по суті. Отже суду не надано вагомих обґрунтувань щодо поважності причини неявки в судове засідання представника відповідача.

Вирішуючи клопотання про призначення у справі судової експертизи, суд врахував таке. В силу п. 3 ч. 1 ст. 177 ГПК України зібрання доказів (висновок експертизи є одним з видів доказів) є завданням підготовчого провадження. Згідно п. 8 ч. 2 ст. 182 ГШПК України питання про призначення експертизи вирішується судом у підготовчому засіданні. Також, потрібно зазначити, що призначення у справі експертизи потребує зупинення провадження у справі на час проведення такої експертизи. Згідно ж ч. 3 ст. 195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 227 та п. 1 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу, до яких призначення судової експертизи не відноситься.

Тому, враховуючи вищевказані законодавчі положення, а також те, що клопотання про призначення у справі судової експертизи подано після закриття підготовчого провадження, а також те, що призначення у справі експертизи не є підставою для зупинення провадження у справі, яке можливе на стадії її розгляду по суті, у задоволенні даного клопотання судом відмовлено.

Матеріалами справи встановлено.

17.01.79 за № 10 виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної Ради прийнято рішення, яким затверджено матеріали по видачі державного акту на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району.

В відповідності до Державного акту на право користування землею Б № 041646, останній видано Хмельницькій КЕЧ, яка розміщена на території Старокостянтинівського району Хмельницької області в тім що за вказаним землекористувачем закріплюються в безстрокове та безоплатне користування 2725 га землі.

Згідно Державного акту на право користування землею серії Б № 041671, останній видано Хмельницькій КЕЧ району, розміщеній в м. Старокостянтинів Хмельницької області Української РС в тім, що за даним землекористувачем закріплюється безстрокове і безоплатне користування 408, 0 га землі в межах відповідно плану землекористування.

22.12.98 Верховною Радою України прийнято постанову № 342-ХІV, якою включено у межі міста Старокостянтинів Старокостянтинівського району Хмельницької області 1221,0 гектара земель Старокостянтинівської міської ради, 606, 4 гектара земель Веснянської, 256, 7 гектара земель Григорівської, 18,0 гектара земель Пашковецької, 90, 0 гектара земель Сахновецької сільських рад Старокостянтинівського району та затверджено межі міста загальною площею 3542, 1 га.

Згідно акту звірки та уточнення площ земельних ділянок МОУ, які розташовані в межах Старокостянтинівсьї міської ради від 16.12.04 в результаті перевірки встановлено, що на території Старокостянтинівської міської ради землі МОУ становлять 973,3149 га. Згідно іншої звітності - 990,5652 га.

Відповідно з витягом із Директиви Міністра оборони України від 10.01.05 № Д 322/1/010 заходами Директиви є переформування Хмельницької квартирно-експлуатаційної частини району (м. Хмельницький) у квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький.

Згідно наказу начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 13.10.05 № 9 створено комісію з переформування КЕЧ районів в КЕВ.

В березні 2012 року першим заступником Міністра аграрної політики та продовольства України затверджено акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу, майна та земельних ділянок закріплених за державним підприємством „Хмельницьке () Міністерства оборони України до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України.

13.03.12 оформлено окрему думку до актів прийому-передачі державних підприємств та військових радгоспів МОУ, де вказано, що в результаті передачі земельних ділянок державних підприємств та військових радгоспів МОУ до сфери управління Мінагрополітики фактично змінюється цільове призначення земель, припиняється право користування землями оборони.

18.10.17 складено три акти обстеження земельних ділянок по вул.: Героїв Небесної Сотні, 17, 21 та Заїкіна, 95, якими встановлено, що земельні ділянки забур`янені, частково використовуються громадянами міста для ведення огородництва, без правовстановлюючих документів. Ділянка по вул. Заїкіна, 95 для потреб оборони не використовується, а використовується під городи громадян, житловим фондом громадян, частина використовується для сільськогосподарського виробництва особами, що не мають відношення до Міноборони.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ 018 від 30.11.18 земельна ділянка розташована у Хмельницькій області, Старокостянтинівського району м. Старокостянтинів, вул. Заїкіна, 95, кадастровий номер :15:004:0001 перебуває у комунальній власності.

21.12.18 Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення № 17 п.1/VІІ, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель стосовно розташованої по вул. Заїкіна, 95 земельної ділянки площею 600000 м. кв. та вирішено здійснити реєстрацію права власності за Старокостянтинівською міською радою на розташованому по вул. Заїкіна, 95 земельну ділянку площею 600000 м. кв. (кадастровий номер :15:004:0001) категорія земель землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність чи користування громадянам чи юридичним особам).

Також 21.12.18 Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення № 18 п.1/ VІІ, яким надано територіальній громаді м. Старокостянтинів в особі Старокостянтинівської міської ради дозвіл на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розташованої по вул. Заїкіна, 95 (кадастровий номер :004:0001).

22.02.19 Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення № 15 п.1/33/VІІ, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу розташованої по вул. Заїкіна, 95 земельної ділянки загальною площею 600000 м.кв. на земельні ділянки (вказано кадастрові номери). Зобов`язано здійснити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, зазначені в п. 1 цього рішення за територіальною громадою м. Старокостянтинів в особі Старокостянтинівської міскради.

Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області Відділу у Старокостянтинівському районі від 18.03.19 № 18-22-0. 30-339/113-19 земельні ділянки, розташовані по вул. Заїкіна та Героїв Небесної Сотні, станом на 01.09.17 у Державному земельному кадастрі не були зареєстровані, кадастрові номера відсутні, реєстрація прав згідно чинного законодавства не проводилась. Земельні ділянки були визначені в натурі (на місцевості), право власності/користування не оформлялось.

30.08.19 Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення № 19 п.6/35/VІІ яким затверджено проект землеустрою щодо відведення зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним призначенням землі житлової та громадської забудови розташованої по пров. Заїкіна четвертий, 41 земельної ділянки площею 1000 м. кв., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ: 02.02.01; кадастровий номер :15:005:0160). Надано безкоштовно у власність Афонічеву І.О. розташовану по АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 1000 м. кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ: 02.02.01; кадастровий номер :15:005:0160).

Також 30.08.19 Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення № 19 п. 7/35/ VІІ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним призначенням землі житлової та громадської забудови розташованої по пров. Заїкіна четвертий, 51 земельної ділянки площею 1000 м. кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ: 02.02.01; кадастровий номер :15:005:0169). Надано безкоштовно у власність Лущай А.С. розташовану по АДРЕСА_2 земельну ділянку площею 1000 м. кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ: 02.02.01; кадастровий номер :15:005:0169).

Цього ж 30.08.19 Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення № 19 п. 8/35/ VІІ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним призначенням землі житлової та громадської забудови розташованої по пров. Заїкіна другий, 29 земельної ділянки площею 1000 м. кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ: 02.02.01; кадастровий номер :15:005:0128). Надано безкоштовно у власність Некруту Ю.А. розташовану по АДРЕСА_3 земельну ділянку площею 1000 м. кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ: 02.02.01; кадастровий номер :15:005:0128).

30.08.19 Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення № 19 п. 9/35/ VІІ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним призначенням землі житлової та громадської забудови розташованої по пров. Заїкіна другий, 7 земельної ділянки площею 1000 м. кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ: 02.02.01; кадастровий номер :15:004:0018). Надано безкоштовно у власність Мирошниченку О.В. розташовану по АДРЕСА_4 земельну ділянку площею 1000 м. кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ: 02.02.01; кадастровий номер :15:004:0018).

30.08.19 Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення № 19 п. 10/35/ VІІ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним призначенням землі житлової та громадської забудови розташованої по пров. Заїкіна перший, 19 земельної ділянки площею 1000 м. кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ: 02.02.01; кадастровий номер :15:005:0055). Надано безкоштовно у власність Смірнову М.М. розташовану по пров. Заїкіна перший, 19 земельну ділянку площею 1000 м. кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ: 02.02.01; кадастровий номер :15:005:0055).

30.08.19 слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області винесено ухвалу у справі 686/23227/19, якою накладено арешт з позбавленням права розпорядження та відчуження на земельні ділянки по вул. Героїв Небесної сотні, 21 у м. Старокостянтинів (військове містечко № 9) (далі зазначено кадастрові номери земельних ділянок) та на земельні ділянки по вул. Заїкіна, 95 в м. Старокостянтинів (військове містечко № 22) (вказано перелік кадастрових номерів), власником яких являється територіальна громада м. Старокостянтинів в особі Старокостянтинівської міської ради, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження вищевказаних земельних ділянок.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 01.10.19 у справі № 686/23227/19 вищевказану ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 30.08.19 про накладення арешту на земельні ділянки залишено без змін.

05.11.19 Господарським судом Хмельницької області ухвалено рішення у справі № 924/692/19 за позовом КЕВ м. Хмельницький до Старокостянтинівської міської ради про визнання недійсними рішень Старокостянтинівської міської ради № 17 п.2/ VІІ від 21.12.18 та № 18 п.2/ VІІ від 21.12.18 та зобов`язання відповідача відновити відомості про земельні ділянки по вул. Героїв Небесної Сотні, 21 площею 149719 м.кв. та привести в стан який існував до прийняття вищевказаних рішень, яким позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення Старокостянтинівської міської ради № 17 п.2/VІІ від 21.12.18; визнано недійсним рішення № 18 п.2/VІІ від 21.12.18; у позові в частині зобов`язання відповідача відновити відомості стосовно земельної ділянки та привести в стан, який існував до прийняття спірних рішень відмовлено.

Також в справу надано: лист Держземагенства від 19.03.15 № 5-2203-0.3-502/2-15, адресований КЕВ м. Хмельницький, де відмічено землі, що обліковуються за Міністерством оборони; судові рішення за результатами розгляду трьох інстанції справи № 924/174/18 за позовом КЕВ м. Хмельницький до Старокостянтинівської міської ради за участю прокурора та третіх осіб МОУ та КМУ про визнання незаконними та скасування рішення. При цьому:

- рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.11.18 позов задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення 23 сесії Старокостянтинівської міської ради № 30 в частині п.п. 5, 6, 7, яким територіальній громаді м. Старокостянтинів в особі Старокостянтинівської міської ради надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, які не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, стосовно розташованої в межах вул. Героїв Небесної Сотні, 17 земельної ділянки орієнтовною площею 200000 м.кв. (20 га); по вул. Заїкіна, 95 земельної ділянки орієнтовною площею 600000 кв.м.;

- постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.19 рішення суду першої інстанції залишено без змін;

- постановою Верховного Суду від 11.09.19 рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.11.18 та постанову апеляційного суду від 19.03.19 залишено без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі заяви сторін по суті справи та подані докази, надавши їм оцінку в сукупності, при аналізі норм чинного законодавства, що регулює спірні відносини, суд врахував таке.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантоване право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної ( морської ) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Отже, Конституцією України визначено коло суб`єктів яким надано право реалізовувати права власності на природні ресурси від імені Українського народу. Це органи державної влади та органи місцевого самоврядування кожний в своїх визначених Конституцією та Законами України межах.

Характер спірних правовідносин свідчить про те, що вони виникли з приводу використання землі (в земельній сфері).

Згідно приписів ст. 2 Земельного кодексу України земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування, і розпорядження землею, суб`єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами землі в межах території України, земельні ділянки та права на них.

Статтею 84 Земельного кодексу України внормовано, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається та реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим кодексом.

Стаття 83 вказаного кодексу встановлює, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

За приписами статті 77 Земельного кодексу України, землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Відповідно до частини 5 статті 20 Земельного кодексу України земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України „Про використання земель оборони . Стаття 1 Закону України „Про використання земель оборони визначає землі оборони як такі, що надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України ( надалі військові частини ).

Відповідно до статті 14 Закону України „Про Збройні сили України земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління.

Згідно частини 5 статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України наділений повноваженням здійснювати управління об`єктами державної власності відповідно до закону. Приписами частини 2 статті 2 Закону України „Про правовий режим майна у збройних силах України передбачено, що Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України „Про використання земель оборони військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Відповідно до наведених норм вбачається, що власником земель оборони є держава Україна в особі Кабінету Міністрів України який наділений суб`єктивним правом розпоряджатися зазначеними землями на правах власника, а Міністерству оборони України дані землі передано в управління та користування відповідно до цілей визначених у відповідних нормах законодавства.

Предметом спору у даній справі є законність рішення щодо передачі земельної ділянки по вул. Заїкіна, 95 у м. Старокостянтинів у комунальну власність.

Як вбачається з матеріалів справи 24.11.17 Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення № 30 надати територіальній громаді м. Старокостянтинів в особі Старокостянтинівської міської ради дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель житлової забудови, які не надані у власність та користування (запасу), розташованих, в тому числі, по вул. Заїкіна, 95 орієнтовною площею 600000 м.кв. з подальшим наданням цих земельних ділянок у власність (користування).

12.12.18 Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення № 17 п.1/VІІ „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель. На підставі вказаного рішення Старокостянтинівською міською радою зареєстровано на праві комунальної власності земельну ділянку площею 60 га по вул. Заїкіна, 95 (кадастровий номер :15:004:0001).

12.12.18 Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення № 18 п.1/VІІ „Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки розташованої по вул. Заїкіна, 95. Земельну ділянку розподілено на 380 окремих земельних ділянок, на які присвоєно кадастрові номери, а саме: з :015:004:0001 по :015:004:0088, з :015:004:0091 по :015:004:0181, з :015:005:0001 по :015:005:0201 площею по 0, 04 га 01 га, що становить собою площу 37,5085 га, земельна ділянка з кадастровим номером :015:004:0089 площею 9,0884 га та земельна ділянка з кадастровим номером :015:004:090 площею 13, 4031 га.

Як вбачається з матеріалів справи законність прийняття рішення 23 сесії міськради від 24.11.17 № 30 в частині пунктів 5, 6, 7 (із змінами і доповненнями, внесеними пунктами 9/29/VІІ, 10/29/VІІ, 11/29/VІІ рішення цієї ж міськради від 11.07.18 року № 34), яким територіальній громаді м. Старокостянтинів в особі міськради надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель із земель житлової забудови, які не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, стосовно земельних ділянок розташованих у м. Старокостянтинів (в тому числі земельна ділянка по вул. Заїкіна, 95, орієнтовною площею 600 000 кв.м. (60 га)) була предметом розгляду суду у справі № 924/174/18.

При цьому, під час касаційного перегляду рішень першої та другої інстанцій у справі № 924/174/18, Верховним Судом встановлено:

- виконавчим комітетом міської ради позивачеві видані Державні акти на право постійного користування серії Б № 041671, 041646 від 1980 та 1979 років, згідно з яким позивачу належать земельні ділянки, які охоплюють військові містечка № 9 та 22 в межах міста Старокостянтинів;

- з акта обстеження земельної ділянки від 18.10.17, складеного відповідачем і який передував оспорюваному рішенню, вбачається невикористання позивачем земель оборони, тому рекомендував провести їх інвентаризацію відповідно до статті 35 ЗУ „Про землеустрій;

- істотною передумовою для припинення права постійного користування землями оборони, закріпленими за структурними одиницями ЗСУ, та подальшої передачі їх у власність або користування третім особам є отримання згоди на це МО України, яка у даному разі відсутня;

- відповідач, за відсутності дотримання встановленого законодавством порядку визначив характер земельних ділянок як землі житлової забудови;

- проведення інвентаризації землі при наявній у відповідача інформації про належність її до земель оборони свідчить про протиправність оскаржуваних рішень;

- позивач не може бути позбавлений законного права користування земельною ділянкою на тій підставі, що земельна ділянка не використовується або використовується нераціонально з огляду на її правовий статус.

Враховуючи вищезазначені обставини, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення № 30 від 24.11.17, яким територіальній громаді м. Старокостянтинів в особі міської ради надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель із земель житлової забудови, які не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, стосовно земельних ділянок, розташованих в тому числі у м. Старокостянтинів, вул. Заїкіна, 95 орієнтовною площею 600000 кв. м. порушує права позивача на користування ними (нею) та спрямоване на подальше вилучення і передачу у власність іншим особам.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Таким чином, станом на час розгляду справи № 924/30/20 встановленими судом є факти того, що проведення інвентаризації, в тому числі спірної земельної ділянки з подальшою передачею її комунальну власність, при наявній у відповідача інформації про належність цієї земельної ділянки до земель оборони свідчить про протиправність рішення про таку інвентаризацію (без дозволу МОУ та за відсутності дотримання встановленого законодавством порядку визначення характеру земельних ділянок). Позивач не може бути позбавлений законного права користування земельною ділянкою на тій підставі, що земельна ділянка не використовується або використовується нераціонально з огляду на її правовий статус. При цьому, належність спірної земельної ділянки позивачу підтверджують Державні акти на право постійного користування серії Б № 041671, 041646 від 1980 та 1979 років, згідно з яким позивачу належать земельні ділянки, які охоплюють військові містечка № 9 та 22 в межах міста Старокостянтинів, до яких, в тому числі належить спірна земля.

Так, відповідно до Основ земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР. Право короткострокового тимчасового користування землею засвідчується рішенням органу, який надав земельну ділянку в користування. Право довгострокового тимчасового користування землею засвідчується актами, форма яких встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Зазначені документи видаються після відводу земельних ділянок в натурі (ст. 20 Земельного кодексу Української РСР в редакції станом на 1978 рік).

Враховуючи наведене, спірні рішення про: затвердження технічної документації з землеустрою щодо інвентаризації земель; про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, прийняті у зв`язку та на подальше виконання рішення Старокостянтинівської міської ради від 24.11.17 № 30 (яким територіальній громаді м. Старокостянтинів в особі Старокостянтинівської міської ради надано дозвіл на розробку техдокументації із землеустрою щодо інвентаризації земель, в тому числі спірної ділянки), про яке (рішення) Верховний Суд у постанові від 09.02.21 у справі № 924/174/18 дійшов висновку, що воно порушує права позивача на користування землею та спрямоване на подальше вилучення і передачу землі у власність іншим особам. Тому, дані рішення також є такими, що порушують права позивача і прийняті з тією ж метою - передача землі у власність іншим особам.

Зокрема, пунктом 2 рішення від 22.02.19 № 15 п. 1/33/VІІ вирішено здійснити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, зазначені в п. 1 цього рішення (ділянки, утворені внаслідок поділу земельної ділянки по вул. Заїкіна, 95), за територіальною громадою м. Старокостянтинів в особі Старокостянтинівської міскради; пунктом 2 рішенням від 21.12.18 № 17 п.1/ VІІ вирішено здійснити реєстрацію права власності за Старокостянтинівською міськрадою на розташовану по вул. Заїкіна, 95 земельну ділянку площею 600000 кв.м.

Вимоги позивача щодо визнання недійсними рішень Сарокостянтинівської міської ради у даній справі є вимогами по визнанню недійсними ненормативних актів індивідуальної дії, оскільки оскаржувані рішення були прийняті відповідачем щодо виникнення визначених прав у сфері земельних відносин, а конкретно прав та обов`язків Старокостянтинівської міської ради як органу місцевого самоврядування на даній адміністративній території відносно земельної ділянки, що розташована по вулиці Заїкіна, 95 у м. Старокостянтинів.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси. Частина 1 статті 155 Земельного кодексу України, передбачає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Враховуючи вищевказані законодавчі положення та встановлені у справі обставини, вимоги про скасування рішень міської ради є обґрунтованими.

Окремо потрібно зазначити про безпідставність доводів щодо відсутності доказів правонаступництва позивача (КЕВ) від КЕЧ району. Так, в силу ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Враховуючи вказані законодавчі положення, КЕЧ району, як юридична особа, могла бути припинена лише шляхом реорганізації, або ліквідації. При цьому, доказів її ліквідації у справі немає. Однак, у справі наявний витяг з директиви Міністра оборони України від 10.01.05 № Д-322/1/010, згідно якого передбачено переформування КЕЧ району у КЕВ м. Хмельницький. При цьому, дана дія (переформування) не є реорганізацією в її законодавчому розумінні (злиття, приєднання, поділ, перетворення), а отже з правової точки зору є фактично лише зміною назви, без зміни організаційно-правової форми. Тому, КЕВ м. Хмельницький не може розглядатись як правонаступник/не правонаступник КЕЧ району, оскільки позивач є тією ж організацією, що і КЕЧ району, проте зі зміненою назвою, згідно внутрівідомчої директиви.

Таким чином, позов обґрунтований (спірні рішення прийняті всупереч ст. 2 ЗУ „Про використання земель оборони, ст. 1 ЗУ „Про управління об`єктами державної власності, ст. ст. 317, 319 ЦК України), підтверджується наданими доказами та підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення Старокостянтинівської міської ради № 17 п. 1/VІІ від 21 грудня 2018 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель" стосовно земельної ділянки розташованої по вул. Заїкіна, 95 площею 600000 м. кв.

Визнати недійсним рішення Старокостянтинівської міської ради № 18 п.1/VІІ від 21 грудня 2018 року "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки" розташованої по вул. Заїкіна, 95.

Визнати недійсним рішення, прийняте на 33-й сесії сьомого скликання Старокостянтинівської міської ради № 15 п. 1/33/VІІ "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки", кадастровий номер земельної ділянки :15:004:0001, яка розташована у м. Старокостянтинів, вул. Заїкіна, 95.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено 13.05.21.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук 3 прим:

1 до справи

2 - КЕВ м. Хмельницький (29006, м. Хмельницький, вул. Героїв АТО (Ціолковського), 3/1);

3 Старокостянтинівська міська рада (31100, Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, вул. К. Острозького, 41)

Всім рек. з пов.