ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021м. ДніпроСправа № 904/587/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Фіцай Я.П., розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Укрсталь конструкція", м. Київ

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води

про стягнення грошових коштів за Договором підряду у розмірі 4 814 632, 05 грн.

Представники:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Укрсталь конструкція" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - Відповідач) коштів у розмірі 4 814 632,05 грн., з яких: 4 645 867,70 грн. - сума основної заборгованості, 117 415,75 грн. - інфляційні втрати, 51 348,89 грн. - 3% річних.

Судові витрати по справі Позивач просить покласти на Відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору підряду №36/05/368Е від 15.01.2021 в частині повної та своєчасної оплати за виконані роботи.

Ухвалою суду від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 02.03.2021.

01.03.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він Відповідач повністю не погоджується з позовом, вважає його необґрунтованим та просить відмовити в позовних вимогах в повному обсязі та просить зменшити розмір інфляційних втрат та 3% річних.

02.03.2021 фіксація технічного запису судового засідання не відбулась, у зв`язку із технічною неможливістю, що підтверджується відповідним Актом.

Ухвалою суду від 02.03.2021 підготовче засідання відкладено до 29.03.2021.

23.03.2021 позивач надав відповідь на відзив в якій зазначив, що сума основного боргу нарахована у відповідності до розділу 4 договору.

Також позивач вказав на те, що зменшення суми інфляційних втрат та 3% річних законодавством не передбачено.

Ухвалою суду від 29.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19.04.2021.

Ухвалою від 19.04.2021 оголошено перерву в засіданні до 11.05.2021.

26.04.2021 позивач надав до суду письмові пояснення в яких зазначив, що оскільки виконання робіт по договору не закінчене, будівельно-монтажні роботи припинені через відсутність фінансування, розрахунок заборгованості за договором повинен здійснюватися з врахуванням того, як повинен оплачуватися кожен акт виконаних робіт, а не в цілому за договором. Так не виконаними на сьогоднішній день залишаються роботи на суму 1 825 999,58 грн. (загальна вартість договору 9 370 000,00 грн. - вартість виконаних робіт 7 544 000,42 грн.) та "Неосвоєна частина" авансового платежу у розмірі 456 500,19 грн.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 11.05.2021 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд прийшов до наступних висновків.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ.

Предметом доказування у даній справі є встановлення факту укладення спірного договору, встановлення обставин, умов та факту часткового виконання робіт по договору, встановлення факту невиконання відповідачем договору підряду в частині повної та своєчасної оплати за виконані роботи та правомірності вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за виконі роботи.

Як зазначено в позовній заяві, між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач, замовник) та Приватним акціонерним товариством "Укрсталь конструкція" (далі - позивач, підрядник) укладено Договір підряду № 36/05/368У (далі - договір).

Пунктом 1.1. договору встановлено, що підрядник зобов`язується виконати Будівельні роботи та поточний ремонт, код 4500 "Капітальний ремонт. ДП "СхідГЗК". Інгулецька шахта. Поверхнево технологічний комплекс ствола "Північний". Галерея № 3. - надалі об`єкт, якісно й у строк, відповідно до договірної ціни (Додаток №2, який є невід`ємною частиною договору), підтверджену кошторисом (розрахунком) вартості робіт, складеним у твердих цінах відповідно до ДСТУ Б Д.1.1-1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" (з урахуванням доповнень та змін), а також обґрунтуванням цін на матеріальні ресурси, здійснені згідно ДСТУ Б Д.1.1-1-1:201з, з обов`язковим наданням розшифровок складників ціни: матеріали, обладнання, заробітна плата, відрядження, загально виробничі витрати, витрати власних виробництв, послуги сторонніх організацій, відрахування, прибуток.

Згідно п. 1.2. договору підрядник виконує роботи відповідно до проектної документації замовника, стандартів, будівельних норм і правил та Технічного Завдання (додаток № 1, який є невід`ємною частиною договору), із застосуванням матеріально-технічних ресурсів, які відповідають ДСТУ.

Відповідно до п. 1.3. договору роботи будуть виконуватись на об`єкті "Інгулецька шахта" ДП "СхідГЗК". Підрядник повинен мати, чинні на період виконання робіт, Ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

У відповідності до п. 2.1. договору, відповідно до договірної ціни (додаток № 2, який є невід`ємною частиною договору), становить: 9 370 000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 20 % - 1 561 666,67 грн.

Договірна ціна, зазначена в п. 2.1. даного договору підряду є твердою (п. 2.2. договору).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що замовник приступає до виконання робіт впродовж трьох днів після надходження заявки та переплати від замовника і складання Акту здавання-приймання об`єкта (фронту робіт) підряднику. Термін виконання робіт 90 календарних днів, згідно календарного графіку виконання робіт (додатка №3, який є невід`ємною частиною договору), з правом дострокового виконання робіт. (Враховуючи, що капітальний ремонт здійснюється на обладнанні, яке задіяно в основному технологічному процесі, зупинка роботи контейнерів, демонтаж та монтаж галереї узгоджується з замовником і не повинна перевищувати 35 календарних днів. Виконання демонтажу та монтажу галереї виконується після підтвердження виготовлення та поставки металоконструкцій підрядником на майданчик замовника та підписання існуючих фундаментів).

Роботи, які виконуються відповідно до цього договору сплачуються замовником за погодженими цінами в національній валюті України (п. 4.1. договору).

До початку виконання робіт замовник на підставі рахунку підрядника здійснює авансовий платіж 25% від суми договору (п. 4.2. договору).

Згідно п. 4.3. договору остаточна оплата виконаних робіт замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних робіт (ф. КБ-3), оформленої у встановленому порядку, з додатковим копій первинних документів бухгалтерського обліку (товарно-транспортної накладної, накладні на придбання матеріалів) Підрядника, що обґрунтовують трудові й матеріально-технічні витрати виконавця робіт, за ним рахунком, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника, протягом 10 календарних днів з дати підписання довідки про вартість виконаних робіт (ф. КБ-3) замовником. Оплата останніх акту КБ2в та довідки КБ- 3 проводиться після введення об`єкту в експлуатацію відповідно до вимог НД, зокрема СОУ-Н ЕЕ.402.2007. Оплата проводиться з пропорційним врахуванням авансового платежу.

Пунктом 14.1. договору встановлено, що у випадку порушення свої зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених зобов`язань.

Договір підряду набуває чинності з моменту його підписання сторонами й діє до 30.06.2020, а в частині розрахунків - о їхнього повного виконання (п. 18.1. договору).

Закінчення терміну дії договору підряду не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які могли мати місце під час дії договору підряду (п. 48.2. договору).

24.02.2020 сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору підряду № 36/05/365Е від 15.01.2020 в п. 1.1. якої п. 3.1. договору викладеного в наступній редакції: "Підрядник приступає до виконання робіт впродовж трьох днів після надходження заявки та передплати від замовника і складання акту здавання-приймання об`єкта (фронту робіт) підряднику. Термін виконання робіт 90 календарних днів, згідно календарного виконання робіт (додаток №3, який є невід`ємною частиною договору), з правом дострокового виконання робіт. (Враховуючи, що капітальний ремонт здійснюється на обладнання, яке задіяно в основному технологічному процесі, зупинка роботи контейнерів, демонтаж та монтаж галереї узгоджується з замовником і не повинна перевищувати 60 календарних днів. Виконання демонтажу та монтажу галереї виконується після підтвердження виготовлення та поставки металоконструкцій підрядником на майданчик замовника).".

30.06.2020 сторонами підписано додаткову угоду № 2 до договору підряду № 36/05/365Е від 15.01.2020 в п. 1.1. якої п. 3.1. договору викладеного в наступній редакції: "Підрядник приступає до виконання робіт впродовж трьох днів після надходження заявки та передплати від замовника і складання акту здавання-приймання об`єкта (фронту робіт) підряднику. Термін виконання робіт 210 календарних днів, згідно календарного виконання робіт (додаток №3, який є невід`ємною частиною договору), з правом дострокового виконання робіт. (Враховуючи, що капітальний ремонт здійснюється на обладнання, яке задіяно в основному технологічному процесі, зупинка роботи контейнерів, демонтаж та монтаж галереї узгоджується з замовником і не повинна перевищувати 60 календарних днів. Виконання демонтажу та монтажу галереї виконується після підтвердження виготовлення та поставки металоконструкцій підрядником на майданчик замовника).".

В п. 1.3. додаткової угоди №2 п. 18.1. договору викладено в наступній редакції: "Договір підряду набирає чинності з моменту його підписання сторонами їй діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до їхнього повного виконання".

30.12.2020 сторонами підписано додаткову угоду № 3 до договору підряду № 36/05/365Е від 15.01.2020 в п. 1.2. якої п. 3.1. договору викладеного в наступній редакції: "Підрядник приступає до виконання робіт впродовж трьох днів після надходження заявки та передплати від замовника і складання акту здавання-приймання об`єкта (фронту робіт) підряднику. Термін виконання робіт Календарного графіку робіт (додаток №4, який є невід`ємною частиною додаткової угоди), з правом дострокового виконання робіт.".

В п. 1.2. додаткової угоди №3 п. 18.1. договору викладено в наступній редакції: "Договір підряду набирає чинності з моменту його підписання сторонами й діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до їхнього повного виконання".

На виконання умов договору відповідачем перераховано позивачеві передоплату на загальну суму 2 342 500 грн.

Позивачем виконано роботи на загальну суму 7 544 000,42 грн., що підтверджується Актом №1 на приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в за травень 2020 від 25.05.2020 разом з довідкою про вартість виконаних робіт та витрати по формі КБ-3 за травень 2020 року від 28.05.2020 на суму 1 748 183,95 грн.; Актом №2 на приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в за липень 2020 від 06.07.2020 разом з довідкою про вартість виконаних робіт та витрати по формі КБ-3 за липень 2020 року від 06.07.2020 на суму 1 606 448,96 грн.; Актом №3 на приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в за жовтень 2020 від 22.10.2020 разом з довідкою про вартість виконаних робіт та витрати по формі КБ-3 за жовтень 2020 року від 22.10.2020 на суму 4 489,367,51 грн.

За вказаними актами відповідачем перераховано передоплату у сумі 1 886 000,11 грн. та за виконані роботи лише - 1 012 132,91 грн., в наслідок чого у нього виникла заборгованість перед відповідачем у сумі 4 645 867,70 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлено претензію з вимогою оплатити суму боргу у розмірі 4 678 233,34 грн.

Претензія отримана відповідачем 24.11.2020, що підтверджується підписом представника відповідач на поштовому повідомленні.

Відповідач відповіді на претензію не надав, суму боргу не оплатив, що і стало підставою звернення позивача з позовом до суду для захисту своїх порушених прав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, надавши оцінку аргументам, наведеним сторонами, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України господарським судом визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно ст.175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим кодексом та іншими законами.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим до виконання.

Згідно із ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу, тобто, законодавець передбачає обов`язкову оплатність договору підряду.

Частиною 1 ст. 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 854 ЦК України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Доказів своєчасної сплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості, відповідач під час розгляду справи не надав, доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення 4 645 867,70 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 51 348,89 грн. на 117 415,75 грн. - інфляційних втрат.

В силу п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних за період з 10.06.2020 по 25.01.2021 становлять 51 615,49 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена позивачем 51 348,89 грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, застосований позивачем розрахунок інфляційних втрат суперечить вищевикладеним приписам Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", оскільки нарахування ним здійснено за неповні місці.

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати за період липня 2020 року по грудень 2020 року становлять 119 915,79 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена позивачем 117 415,75 грн.

Щодо посилання відповідача на те, що позивачем не враховано суму передоплати у розмірі 456 500,19 грн. спростовується наступним.

Позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача суму заборгованості за виконані будівельні - роботи за договором у розмірі 4 645 867,70 грн., хоча з матеріалів справи вбачається, що фактична заборгованість по спірному договору складає 4 189 367,51 грн.

Як пояснив позивач, різниця у розрахунку суми заборгованості виникла порядком проведення розрахунків, який був погоджений сторонами при укладенні договору. Розділом 4 "Прядок здійснення оплати" та додатком № 3 "Календарний графік виконання робіт" сторони встановили порядок та строки проведення відповідачем розрахунків за договором, а саме:

1. Авансовий платіж (передоплата) у розмірі 25 % від суми договору:

ДатаПодія Сума, грн.
06.03.2020Відповідачем перерахована 1 частина авансового платежу 1 200 000,00
16.04.2020Відповідачем перерахована 2 частина авансового платежу 470 000,00
28.04.2020Відповідачем перерахована 3 частина авансового платежу 500 000,00
09.06.2020Відповідачем перерахована 4 частина авансового платежу 172 500,00
Всього перераховано авансового платежу, грн.2 342 500,00
2. Оплата виконаних робіт після їх прийняття (підписання довідки про вартість виконаних робіт по формі КБ-3) шляхом перерахування грошових коштів з пропорційним вирахуванням авансового платежу.

З матеріалі в справи вбачається, що позивачем повинні бути виконані роботи на суму 9 370 000,00 грн., виконано роботи на загальну суму 7 544 000,42 грн.

Сума невиконаних робі скаладає 1 825 999,58 грн., відповідачем за них сплачено 25% передплати у сумі 456 499,90 грн.

Отже, при оплаті невиконаних робіт, позивачем повинна бути врахована сума передоплати у розмірі 456 500,19 грн.

А в даній справі позивачем враховано передоплату за виконі роботи.

Щодо клопотання відповідача про зменшення суми 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Частиною 1 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, (неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі, зокрема, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процентів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання відповідача про зменшення 3% річних та інфляційних втрат слід відмовити.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.07.2020 у справі № 903/125/18.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача суми основної заборгованості у розмірі 4 645 67,70 грн., 117 415,75 грн. - інфляційних втрат та 51 348,89 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Укрстальконструкція" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення грошових коштів за Договором підряду у розмірі 4 814 632, 05 грн. - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, б. 2, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Укрстальконструкція" (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, б. 11-В, ) суму основної заборгованості у розмірі 4 645 867,70 грн., 51 348,89 грн. - 3% річних, 117 415,75 грн. - інфляційних втрат та 65 371,98 грн. - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.05.2021

Суддя Н.Г. Назаренко