номер провадження справи 5/1/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 Справа № 908/2545/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Національного заповідника ХОРТИЦЯ (69017, м. Запоріжжя, вул. Старого Редуту, буд. 9, )

До відповідача: Громадської організації КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ (69123, м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 18, кв. 137; )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6, )

про стягнення 6 937,59 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з`явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

02.10.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Національного заповідника ХОРТИЦЯ № б/н, б/д (вх. № 2753/08-07/20 від 02.10.2020) до Громадської організації КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ про стягнення 3 207,91 грн. та розірвання договору №3722/д оренди державного нерухомого майна.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2020 справу №908/2545/20 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.01.2021 прийнято до розгляду позовну заяву Національного заповідника ХОРТИЦЯ до Громадської організації КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ про стягнення 3 207,91 грн. та розірвання договору №3722/д оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника ХОРТИЦЯ від 25.04.2018, відкрите провадження у справі № 908/2545/20 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.02.2021 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 08.02.2021 № 908/2545/20 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях. Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено до 10.03.2021 з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.03.2021 № 908/2545/20 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 09.04.2021 з повідомленням (викликом) сторін. Запропоновано сторонам завчасно до наступного судового засідання подати усі наявні докази, які стосуються предмету спору.

Крім цього вищевказаною ухвалою суду встановлено, що у позовній заяві НЗ ХОРТИЦЯ заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 207,91 грн. та розірвання договору №3722/д оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника ХОРТИЦЯ від 25.04.2018. Однак, у заяві про збільшення розміру позовних вимог позивачем заявлено вимоги тільки про стягнення з відповідача заборгованість по орендній платі та витрат, пов`язаних з утриманням орендованого майна по договору за період з 01.03.2020 по 10.03.2021 у розмірі 6 937,59 грн., отже суд дійшов висновку, що в частині вимоги про розірвання договору №3722/д оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника ХОРТИЦЯ від 25.04.2018 позивач відмовився та вказану відмову прийнято судом. Таким чином, розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням витрат, пов`язаних з утриманням майна за період з 01.03.2020 по 10.03.2021 у розмірі 6 937,59 грн.

09.04.2021 від позивача до суду надійшло клопотання № б/н, б/д (вх. № 7298/08-08/21 від 09.04.2021) про долучення до матеріалів справи бухгалтерської довідки суми заборгованості ГО КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ та детальним розрахунком станом на 31.03.2021. Вказані документи долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 09.04.2021 № 908/2545/20 оголошено перерву в судовому засіданні до 11.05.2021 о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

11.05.2021 від Національного заповідника ХОРТИЦЯ на електрону адресу суду без електронного цифрового підпису надійшло клопотання № б/н від 11.05.2021 про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи документами. В обґрунтування вказаного клопотання представник позивача зазначив про знаходження представників НЗ ХОРТИЦЯ на лікарняному.

Вказане клопотання долучено судом до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився.

22.02.2021 та 15.03.2021 до господарського суду Запорізької області повернулись ухвали від 11.01.2021 та 08.02.2021 по справі № 908/2545/20 відповідно, які надіслані на адресу Громадської організації КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ (69123, м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 18, кв. 137) з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17).

Станом на 11.05.2021 документи запропоновані ухвалами від 11.01.2021, 08.02.2021 та 10.03.2021 відповідач до суду не направив. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце призначеного судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали суду. Клопотань про розгляд справи без участі уповноваженого представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Представник позивача у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис (ч.1). Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. (ч. 2).

Електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу (приєднані файли), скріпленого електронним цифровим підписом. Документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису (ЕЦП) не належать до офіційних.

Судом встановлено, що клопотання Національного заповідника ХОРТИЦЯ № б/н від 11.05.2021 про розгляд справи за відсутності повноважного представника не містить електронного цифрового підпису, станом на 11.05.2021 оригіналу вказаного клопотання до суду не надходило, отже клопотання НЗ ХОРТИЦЯ № б/н від 11.05.2021 не є офіційним документом та не підлягає розгляду судом.

11.05.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Як вбачається з позовної заяви в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 25.04.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (орендодавець) та Громадською організацією КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ (орендар) укладено договір № 3722/д оренди держаного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника ХОРТИЦЯ. На виконання п. 5.11 зазначеного договору, 25.04.2018 між НЗ ХОРТИЦЯ (балансоутримувач) та ГО КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ (орендар) укладено договір № б/н на відшкодування витрат орендованого майна, за умовами п. 1.1 якого, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину замощення II (майданчик для тимчасового паркування автомобілів), загальною площею 40,0 м2, яке перебуває на балансі Національного заповідника «Хортиця», вартість якого визначена згідно з незалежною оцінкою станом на 28.02.2018 та становить 25 530,00 грн. Строк дії договорів встановлено 2 роки 11 місяців з 25.04.2018 по 24.03.2021 включно. Згідно п. 3.6. договору, 50% орендної плати перераховується балансоутримувачу, тобто позивачу, оплата здійснюється орендарем самостійно щомісячно не пізніше 15 числа місяця. Позивач нараховував та виставляв до оплати орендарю - ГО «КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ» орендну плату, відшкодування земельного податку та витрат на утримання орендованого приміщення за період з 01.03.2020 по 01.03.2021. В порушення умов договору, відповідач не здійснював своєчасно та в повному обсязі оплату вартості оренди та відшкодування витрат балансоутримувача за надання комунальних послуг. Згідно з довідкою №170 від 09.03.2021, заборгованість по орендній платі та витрат, пов`язаних з утриманням орендованого майна по відповідним договорам за період 01.03.2020-10.03.2021 становить 6 937,59 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст. ст. 526, 530, 610, 612 Цивільного кодексу України, ст. ст. 18, 19 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача основну заборгованість з урахуванням витрат, пов`язаних з утриманням орендованого майна за період з 01.03.2020 по 10.03.2021 включно на загальну суму 6 937,29 грн.

Надані до матеріалів справи докази дозволяють розглянути справу по суті.

В судовому засіданні 11.05.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

25.04.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (орендодавець) та Громадською організацією КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ (орендар) укладено договір № 3722/д оренди держаного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника ХОРТИЦЯ.

Відповідно до абз. 1 п. 1.1. договору № 3722/д, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування державне нерухоме майно - частину замощення II (майданчик для тимчасового паркування автомобілів), реєстраційний номер 02223572.1.ЮЖВЦСД498, загальною площею 40,0 м2, розташоване не території Національного заповідника «Хортиця» у районі між «Національним клубом» та зупинкою «Музей» м. Запоріжжя, о. Хортиця (далі - Майно).

Орендоване майно перебуває на балансі Національного заповідника «Хортиця», ідентифікаційний (далі - Балансоутримувач) (абз. 2 п. 1.1. договору № 3722/д).

Вартість майна визначена згідно з висновком про вартість майна від 28.02.2018, що затверджений наказом Регіонального відділення ФДМУ по Запорізькій області від 21.03.2018 № 155 і становить за незалежною оцінкою, виконаною суб`єктом оціночної діяльності ФОП Переваєм В.С., 23 530,00 грн. (двадцять три тисячі п`ятсот тридцять гривень 00 коп.) без ПДВ (Додаток 3) (абз. 3 п. 1.1. договору № 3722/д).

Згідно п. 2.1. договору № 3722/д, орендар вступає у строкове платне користування майном одночасно з підписанням сторонами договору та акта приймання-передавання орендованого майна (додаток № 2).

Відповідно до п. 2.2. договору № 3722/д, передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава а орендар користується ним протягом строку оренди.

Обов`язок щодо складання Акта приймання-передавання покладається на орендодавця (п. 2.4).

Згідно п. 3.1. договору № 3722/д, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (із змінами та доповненнями) (далі Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2018 року 227,98 грн. (двісті двадцять сім гривень 98 коп.) (Додаток 1).

Пунктом 3.3. договору № 3722/д, орендна плата за кожний наступний місяць розраховується Орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні:

- 50 % від розміру орендної плати за кожний місяць до Державного бюджету. Оплата здійснюється через органу Державного казначейства.

- 50 % розміру орендної плати за кожний місяць Балансоутримуачу на його розрахунковий рахунок щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Розрахунок орендної плати за вищевказаними відсотками здійснюється орендарем самостійно (п. 3.6. договору № 3722/д).

Пунктом 5.11 договору № 3722/д визначено, що орендар зобов`язується здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з Балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю та надати його копію орендодавцю.

Цей договір укладено строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, що діє з 25.04.2018 року по 24.03.2021 рік включно (п. 10.1 договору № 3722/д).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов п. 5.11 договору № 3722/д, 25.04.2018 між Громадською організацією КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ (орендар) та Національним заповідником ХОРТИЦЯ (балансоутримувач) укладено договір на відшкодування витрат орендованого майна, пов`язаних зі сплатою земельного податку за користування земельною ділянкою (договір № 1).

Пунктом 1.1. ч. 1 договору № 1 визначено, що балансоутримувач відповідно до вимог Закону України «Про плату за землю», проводить нарахування та здійснює сплату земельного податку, за користування земельною ділянкою, яка розташована на території Національного заповідника «Хортиця» у районі між «Національним клубом» та зупинкою «Музей» в м. Запоріжжі, о. Хортиця. Частина замощення 2 (майданчик для тимчасового паркування автомобілів), загальною площею 40 м2 (згідно схеми земельною ділянки піж об`єктом оренди), а орендар компенсує зазначені витрати на підставі виставлених рахунків).

Орендар користується зазначених майном на підставі договору № 3722/д від 25.04.2018 року оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника «Хортиця» з моменту підписання акту приймання-передавання орендованого майна (п. 1.2. договору № 1).

Відповідно до п. п. 2.1.1 та 2.1.2. договору № 1, балансоутримувач зобов`язується:

- нараховувати та сплачувати земельний податок за користування земельною ділянкою, яка розташована на території Національного заповідника «Хортиця» у районі між «Національним клубом» та зупинкою «Музей» в м. Запоріжжі, о. Хортиця, загальною площею 40 м2, на вимогу п. 284.3 ПКУ, відповідно до розрахунку (п. 2.1.1);

- не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, виставляти орендарю рахунок на сплату земельного податку відповідно до розрахунку з урахуванням індексації (п. 2.1.2).

Пунктом 2.2.1. договору № 1 визначено, що орендар зобов`язується компенсувати балансоутримувачу витрати, пов`язані зі сплатою земельного податку за користування земельною ділянкою, яка розташована на території Національного заповідника «Хортиця» у районі між «Національним клубом» та зупинкою «Музей» в м. Запоріжжі, о. Хортиця, загальною площею 40 м2, на вимогу п. 284.3 ПКУ, відповідно до розрахунку, протягом 10 днів з дати виставлення рахунку в повному обсязі.

Згідно п. 3.1.1. договору № 1, балансоутримувач має право вимагати компенсації витрат, пов`язаних зі сплатою земельного податку за користування земельною ділянкою, яка розташована на території Національного заповідника «Хортиця» у районі між «Національним клубом» та зупинкою «Музей» в м. Запоріжжі, о. Хортиця, загальною площею 40 м2, на вимогу п. 284.3 ПКУ, відповідно до розрахунку, протягом 10 днів з дати виставлення рахунку в повному обсязі.

Пунктом 3.2. договору № 1 передбачено, що Орендар має право:

- вимагати виставлення рахунку на сплату земельного податку, відповідно до розрахунку з урахуванням індексації, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним (п. 3.2.1);

- отримати розрахунок та перевірити його відповідність до вимог Закону України «про плату за землю» та наказу Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 № 1015 (п. 3.2.2).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 4.1 договору № 1).

Пунктом 4.2. договору № 1 передбачено, що спори, які виникають за цим договором або в зв`язку з ним не вирішені шляхом переговорів вирішуються у судовому порядку.

На виконання умов п. 5.11 договору № 3722/д, 25.04.2018 між Громадською організацією КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ (орендар) та Національним заповідником ХОРТИЦЯ (балансоутримувач) укладено договір на відшкодування витрат пов`язаних з утриманням орендованого майна (договір № 2).

Згідно п. 1.1. договору № 2, балансоутримуач відповідно до вимог чинного законодавства, проводить нарахування та здійснює оплату витрат пов`язаних з утриманням орендованого майна за договором оренди Державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника «Хортиця» № 3722/д від 25.04.2018, в орендар відшкодовує витрати пов`язані з утриманням орендованого майна за договором оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника «Хортиця» № 3722/д від 25.04.2018, у відповідності до рахунків виставлених Балансоутримувачем,

Згідно п. 1.2. договору № 2, орендар відшкодовує витрати за вивіз зміття.

Відповідно до п. п. 2.1.1 та 2.1.2. договору № 2, балансоутримувач зобов`язується:

- нараховувати та сплачувати витрати пов`язані з утриманням орендованого майна за договором оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника «Хортиця» від 25.04.2018 № 3722/д, відповідно до цін встановлених організаціями постачальниками, згідно рахунку (п. 2.1.1);

- не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, виставляти орендарю рахунок на витрати пов`язані з утриманням орендованого майна за договором оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника «Хортиця» від 25.04.2018 № 3722/д відповідно до цін встановлених організаціями постачальниками.

Пунктом 2.2.1. договору № 2 визначено, що орендар зобов`язується відшкодовувати балансоутримувачу витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна за договором оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника «Хортиця» від 25.04.2018 № 3722/д, протягом 10 днів з дати виставлення рахунку в повному обсязі.

Згідно п. 3.1.1. договору № 2, балансоутримувач має право вимагати відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням орендованого майна за договором оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі національного заповідника «Хортиця» від 25.04.2018 № 3722/д, відповідно до виставлених рахунків, протягом 10 днів з дати виставлення рахунку у повному обсязі.

Орендар має право вимагати виставлення рахунку на сплату витрат пов`язаних з утриманням орендованого майна за договором оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника «Хортиця» від 25.04.2018 № 3722/д не пізніше 15 числа місяця, наступного за зв`язним (п. 3.2.1. договору № 2).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 4.1 договору № 2).

Пунктом 4.2. договору № 2 передбачено, що спори, які виникають за цим договором або в зв`язку з ним не вирішені шляхом переговорів вирішуються у судовому порядку.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє по 24.03.2021 рік включно, але не довше, ніж договір оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника «Хортиця» від 25.04.2018 № 3722/д (п. 5.1 договору № 2).

Як стверджує позивач, на виконання п. 2.1.2 договорів на відшкодування витрат орендованого майна, у період з 01.03.2020 по 10.03.2021 Національним заповідником ХОРТИЦЯ нараховувались та виставлялись до оплати Громадській організації КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ рахунки за відшкодування земельного податку та витрат на утримання орендованого приміщення на загальну суму 6 937,59 грн. (а.с. 23-48).

Проте, в порушення умов п. 3.6. договору оренди державного нерухомого майна № 3722/д від 25.04.2018 та п. 2.2.1 договорів на відшкодування витрат орендованого майна від 25.04.2018, за період з 01.03.2020 по 10.03.2021 у ГО КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ утворилась заборгованість з орендної плати та витрат, пов`язаних з утриманням майна на загальну суму 6 937,59 грн.

Крім цього, в матеріалах справи міститься бухгалтерська довідка Національного заповідника ХОРТИЦЯ № 246 від 01.04.2021, відповідно до якої станом на 31.03.2021 загальна сума заборгованості ГО КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ складає 7 726,88 грн., в т.ч.:

- 2 248,13 грн. орендної плати;

- 4 354,25 грн. відшкодування земельного податку;

- 1 124,50 грн. відшкодування витрат на утримання (а.с. 94).

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України, згідно з якою господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно із ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом. Аналогічний припис містять пункти 1 та 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом оренди за договором № 3722/д від 25.04.2018 є державне майно, тому правовідносини сторін щодо порядку користування ним регулюються приписами Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Як встановлено судом, 25.04.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди держаного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника ХОРТИЦЯ № 3722/д, у п.п. 3.1., 3.3. та 3.6. якого сторони встановили, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2018 року 227,98 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць розраховується Орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні: 50 % від розміру орендної плати за кожний місяць до Державного бюджету. Оплата здійснюється через органу Державного казначейства; 50 % розміру орендної плати за кожний місяць Балансоутримуачу на його розрахунковий рахунок щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Розрахунок орендної плати за вищевказаними відсотками здійснюється орендарем самостійно.

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції чинній станом на дату виникнення правовідносин) встановлено обов`язок орендаря вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції чинній станом на дату виникнення правовідносин) орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Статтями 284 та 286 Господарського кодексу України визначено, що істотною умовою договору оренди є, зокрема, орендна плата, яка є фіксованим платежем, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Складовою частиною господарської діяльності з нерухомим майном є як придбання власником такого майна певних товарів та отримання ряду послуг, пов`язаних з необхідністю утримання такого майна (теплова та електрична енергія, природний газ, послуги з водопостачання, водовідведення, охорони, інших супутніх товарів/послуг тощо (далі - комунальні послуги та енергоносії), сплата податків, пов`язаних з нерухомим майном (земельний податок, орендна плата за землю, податок на нерухоме майно), так і перенесення вартості таких витрат на вартість готової продукції чи послуг, в тому числі і формування з урахуванням таких витрат розміру орендної плати за нерухоме майно.

З огляду на викладене, у вартості орендної плати за нерухоме майно орендар має здійснювати економічне відшкодування (компенсацію) всіх елементів витрат, пов`язаних з послугами з надання майна в оренду, у тому числі й таких складових, як вартість комунальних послуг, суми сплаченого земельного податку, податку на нерухоме майно тощо.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначених Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов`язкову силу для сторін. Будучи пов`язаними взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, орендну плату за договором № 3722/д від 25.04.2018 у період з 01.03.2020 по 10.03.2021 включно на суму 2 248,13 грн. у визначені договором строки не здійснив, отже, відповідач порушив умови договору.

Доказів сплати суми основного боргу у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

На підставі викладеного, заборгованість відповідача з орендної плати за договором № 3722/д від 25.04.2018 за період з 01.03.2020 по 10.03.2021 включно на суму 2 248,13 грн. підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача компенсацію витрат, пов`язаних зі сплатою земельного податку плату та витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна на підставі двох договорів на відшкодування витрат орендованого майна за період з 01.03.2020 по 10.03.2021 включно на загальну суму 4 689,16 грн.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.п. 2.1.2 та 2.2.1 договору на відшкодування витрат орендованого майна від 25.04.2018 (договір № 1), балансоутримувач зобов`язується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, виставляти орендарю рахунок на сплату земельного податку відповідно до розрахунку з урахуванням індексації. Орендар зобов`язується компенсувати балансоутримувачу витрати, пов`язані зі сплатою земельного податку за користування земельною ділянкою, яка розташована на території Національного заповідника «Хортиця» у районі між «Національним клубом» та зупинкою «Музей» в м. Запоріжжі, о. Хортиця, загальною площею 40 м2, на вимогу п. 284.3 ПКУ, відповідно до розрахунку, протягом 10 днів з дати виставлення рахунку в повному обсязі.

Крім цього, п.п. 2.1.2 та 2.2.1 договору на відшкодування витрат орендованого майна від 25.04.2018 (договір № 2), балансоутримувач зобов`язується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, виставляти орендарю рахунок на витрати пов`язані з утриманням орендованого майна за договором оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника «Хортиця» від 25.04.2018 № 3722/д відповідно до цін встановлених організаціями постачальниками. Орендар зобов`язується відшкодовувати балансоутримувачу витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна за договором оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Національного заповідника «Хортиця» від 25.04.2018 № 3722/д, протягом 10 днів з дати виставлення рахунку в повному обсязі.

Проте, в матеріалах справи містяться рахунки та акти прийому-передачі робіт на сплату земельного податку та на витрати пов`язані з утриманням орендованого майна тільки за період з 01.03.2020 по 31.08.2021 включно на загальну суму 2 094,89 грн.

Матеріали справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, оплату за отримані послуги по договорам на відшкодування витрат орендованого майна від 25.04.2018 у визначені договором строки не здійснив, отже, відповідач порушив умови договору.

Доказів оплати суми основного боргу за період з 01.03.2020 по 31.08.2021 включно на загальну суму 2 094,89 грн. відповідачем суду не надано.

На підставі викладеного, сума основної заборгованості відповідача за договорами на відшкодування витрат орендованого майна від 25.04.2018 за період з 01.03.2020 по 31.08.2021 включно на загальну суму 2 094,89 грн. підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

Проте, належних та допустимих доказів на підтвердження наявності та надіслання на адресу ГО «Козацька єдність» відповідних рахунків та актів прийому-передачі робіт на сплату земельного податку, витрат пов`язаних з утриманням орендованого майна та обґрунтування підстав виникнення у відповідача обов`язку щодо їх сплати згідно п.п. 2.2.1 договорів від 25.04.2018 за період з 01.09.2020 по 10.03.2021 на суму 2 594,57 грн. позивачем суду не надано, як і будь-яких письмових пояснень щодо цього.

Отже, за відсутності виставлених рахунків у відповідача не виникло обов`язку з оплати відповідних сум.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність заявленої позивачем вимоги про стягнення витрат пов`язаних зі сплатою земельного податку та утриманням орендованого майна за період з 01.09.2020 по 10.03.2021 у розмірі 2 594,57 грн., оскільки позивачем не доведено, що це сталось внаслідок порушення відповідачем умов п.п. 2.2.1 договорів від 25.04.2018.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет та визначені Позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Національного заповідника ХОРТИЦЯ до Громадської організації КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ у розмірі 4 343,02 грн., в т.ч. 2 248,13 грн. заборгованості з орендної плати за період з 01.03.2020 по 10.03.2021 та 2 094,89 грн. відшкодування витрат пов`язаних зі сплатою земельного податку за користування земельною ділянкою та витрат, пов`язаних з утриманням орендованого майна за період з 01.03.2020 по 31.08.2021.

Інші доводи позивача у відповідних частинах сум до уваги судом не приймаються в силу викладеного.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме на відповідача 1 315,94 грн.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Громадської організації КОЗАЦЬКА ЄДНІСТЬ (69123, м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 18, кв. 137; ) на користь Національного заповідника ХОРТИЦЯ (69017, м. Запоріжжя, вул. Старого Редуту, буд. 9, ) основну заборгованість з урахуванням витрат, пов`язаних з утриманням майна у розмірі 4 343 (чотири тисячі триста сорок три) грн. 02 коп. та судові витрати з розмірі 1 315 (одна тисяча триста п`ятнадцять) грн. 94 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано: 17.05.2021.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.