ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.05.2021 м. Ужгород Справа № 907/304/20

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Лазар С.Л.,

у відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської області , м. Ужгород

до ОСОБА_1 , смт. Міжгір`я Закарпатської області

про стягнення 212565,22 грн., в т.ч.: 102133,67 грн. - заборгованість по оренді; 97506,54 грн. - неустойка в розмірі подвійної орендної плати; 9799,95 грн . пеня; 3125,06 грн. - 3 % річних, та про витребування майна

без участі представників сторін

Позивач звернувся до суду з наведеними вимогами, оскільки відповідач не сплачував своєчасно та у повному обсязі орендну плату за користування приміщеннями всупереч договірних зобов`язань та не повернув комунальне майно після завершення дії договору оренди. Повідомляє, що 27.06.17 відповідачем припинена підприємницька діяльність, що стало відомо позивачу на момент підготовки позову, однак наполягає на задоволенні позовних вимог, оскільки зобов`язання відповідача виникли за договором укладеним ним як фізичною особою-підприємцем, суб`єктом господарювання і в силу приписів ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України залишаються за ним як за фізичною особою.

Ухвалою суду від 15.05.20 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; встановлено відповідачу та позивачу строк для надання суду відповідно письмового відзиву на позов та відповіді на відзив; призначено підготовче засідання, яке неодноразово відкладалося з підстав наведених в ухвалах суду по справі від 02.07.20, 12.10.20; 19.01.21.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, не забезпечив участі уповноваженого представника у підготовчому провадженні у справі з урахуванням чого ухвалою суду від 9.02.21 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено останню до судового розгляду по суті у судовому засіданні, у якому відповідач також не прийняв участі та яке також відкладалося ухвалами суду від 11.03.21, 13.04.21, востаннє - на 7.05.21 з повідомленням відповідача про розгляд справи шляхом офіційного оприлюднення оголошень у справі на офіційному веб сайті судової влади України в порядку ст. 122 ГПК України. З опублікуванням оголошення, розміщеним на офіційному веб сайті судової влади України не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання, згідно наведеної норми процесуального закону особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

За наведених обставин вважається, що відповідач не скористався своїм правом прийняти участь у засіданні суду, подати суду пояснення власної позиції по суті спору. и.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ст.ст. 165, 178 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

До призначеного засідання суду позивач заявою від 7.05.21 заявив про відмову від позовних вимог в частині основного боргу за оренду приміщення на суму 43932,06 грн., неустойки на суму 97506,54 грн та нарахованих сум пені та 3 % річних відповідно на суми 9799,95 грн., 3125,06 грн., всього на суму 154363,61 грн. та просить закрити провадження у справі в цій частині і наполягає на стягненні з відповідача 58201,61 грн. як заборгованості по оренді за період з квітня 2017 по грудень 2018, та на зобов`язанні відповідача повернути позивачу незаконно займане після закінчення дії договору оренди приміщення розміщене у АДРЕСА_2.

Відмова позивача від позовних вимог, відповідно до приписів ст. 46 ГПК України, є правом позивача, яке може бути ним реалізоване на будь-якій стадії судового процесу. Суд не приймає відмови від позову, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За приписами ст. 191 зазначеного кодексу позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення; у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі; суд не приймає відмову позивача від позову у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Заява про відмову від позовних вимог підписана начальником управління позивача.

Відмова позивача від позову не суперечить законодавству, не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних інтересів, тому прийнята судом.

Пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом. Відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За таких обставин та на підставі наведених приписів процесуального закону суд належить у зв`язку з відмовою позивача закрити провадження у даній справі у частині вищенаведених вимог на загальну суму 154363,61 грн. та продовжити розгляд справи в частині вимог щодо стягнення з відповідача 58201,61 грн. як заборгованості по оренді за період з квітня 2017 по грудень 2018, всього на суму 154363,61 грн. та на зобов`язанні відповідача повернути позивачу незаконно займане після закінчення дії договору оренди приміщення розміщене у АДРЕСА_2, що становить предмет позовних вимог у даній справі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у ході судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості по орендній платі, зобов`язання останнього повернути незаконно займане приміщення.

При цьому суд виходив з наступного.

23.02.2016 Закарпатською обласною радою в особі відділу управління комунальним майном виконавчого апарату Закарпатської обласної ради, правонаступником якого є позивач у справі, як орендодавцем та фізичною особою-підприємцем Івась Марією Василівною, підприємницька діяльність якої припинена 27.06.17, як орендарем був укладений договір оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуально визначеного майна об`єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області № 4/06.2-І 6 (далі - договір).

За умовами договору орендарю було передано у строкове платне користування нежитлове приміщення розташоване у АДРЕСА_2, загальною площею 89,75 кв.м, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Закарпатської області для використання з метою розміщення їдальні строком з 23.02.2016 до 23.01.2018 (п.п. 1.1, 2.1, 9.1).

Орендар зобов`язався використовувати об`єкт оренди за призначенням та своєчасно, але не пізніше 15-го числа наступного місяця, сплачувати орендну плату згідно виставлених орендодавцем рахунків. Орендна плата визначена за домовленістю сторін, загальний її розмір за базовий місяць лютий 2016р. становить 2105,06 грн. без ПДВ і в подальшому визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п.п. 3.1-3.6). У разі припинення або розірвання договору, згідно п. 4.7 договору, орендар зобов`язався протягом 5 днів повернути орендодавцеві орендоване майно у належному стані (п. 4.7).

23.02.16 майно передано орендодавцем орендарю за договором, про що складено акт приймання-передачі.

Матеріалами справи, зокрема, договором оренди, актом приймання-передачі майна орендарю, рахунками, розрахунками заборгованості з орендної плати та з пояснень представників позивача у ході судового розгляду встановлено, що відповідач не здійснював оплату згідно умов договору у період квітня 2017 по грудень 2018, в результаті чого в останнього перед позивачем виникла заборгованість на суму 58201,61 грн, що є предметом спірних відносин у частині майнових вимог.

22.02.19 орендодавець у зв`язку із закінченням строку дії договору листом № 03-10/244 на адресу орендаря заявив про відсутність наміру продовжувати дію договору та просив повернути орендоване майно, 22.11.19 орендодавець надіслав орендарю претензію з вимогами повернути орендоване майно та сплатити заборгованість по орендній платі. Невиконання зазначених вимог орендодавця та відсутність будь-якої відповіді від орендаря послугували підставою пред`явлення даного позову.

Наведене не спростовано відповідачем у ході судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, вирішуючи дану справу, керується відповідними приписами цивільного та господарського права, які регулюють спірні правовідносини, виходячи з їх предмету та суб`єктного складу.

За змістом ст. 526 ЦКУ та ст. 193 ГКУ зобов`язання, господарське зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦКУ, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.ст. 283, 286 ГКУ за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно приписів ст. 291 ГК України договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України. Так, згідно ст. 785 цього кодексу у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

З огляду на наведені приписи законодавства, приймаючи до уваги, що господарські зобов`язання повинні виконуватися суб`єктами господарювання, належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, що зобов`язання фізичної особи-підприємця, які виникли за договором укладеним ним як суб`єктом господарювання згідно приписів ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України залишаються за ним як за фізичною особою та за наведених фактичних обставин справи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по орендній платі за спірний період на суму 58201,61 грн. та про зобов`язання повернути незаконно займані після закінчення дії договору оренди приміщення орендоване є правомірними та підлягають задоволенню судом.

Судові витрати позивача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в частині задоволених позовних вимог майнового характеру та немайнових вимог, в частині вимог, за якими провадження у даній справі закрито, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 46, 73-79, 86, 129, 191, 231, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

1.1. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (( АДРЕСА_1 ) на користь комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради (88000, м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, буд. 14, ) суму 58201,61 грн. (п`ятдесят вісім тисяч двісті одна грн. 60 коп.), а також у відшкодування витрат по сплаті судового збору - 2975,03 грн. (дві тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять грн. 03 коп.).

1.2. Зобов`язати фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) повернути незаконно займане нежитлове приміщення розміщене у АДРЕСА_2 , загальною площею 89,75 кв.м комунальній установі «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради (88000, м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, буд. 14, )

2. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог на суму 154363,61 грн., поклавши на позивача судові витрати в цій частині.

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 17.05.21

Суддя Ушак І.Г.