СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"07" травня 2021 р. Справа № 917/2016/20

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Шутенко І.А.,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вх. №1364 П/1)

на рішення Господарського суду Полтавської області від 31.03.2021 (повний текст складено 05.04.2021), ухвалене у складі судді Ореховської О.О.,

у справі №917/2016/20

за позовом Полтавського обласного центру зайнятості (вул. Сінна, 45, м. Полтава, Полтавська область, 36039 ) в особі Полтавської міжрайонної філії (вул. Небесної Сотні, 91, м.Полтава, 36022, )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про стягнення 20 626,62 грн,

ВСТАНОВИВ:

Полтавський обласний центр зайнятості в особі Полтавської міжрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду Україна в Полтавській області про стягнення матеріальної шкоди (збитків) в розмірі 20626,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які визнані протиправними рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі № 440/1275/20, громадянин ОСОБА_1 своєчасно не отримав пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, що надало йому можливість стати на облік до Полтавського обласного центру зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю у період з 24.02.2020 по 25.06.2020 за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 31.03.2021 у справі №917/2016/20 позов задоволено у повному обсязі, вирішено стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь Полтавського обласного центру зайнятості грошові кошти в сумі 20 262,62 грн та 212,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій Головного управління ПФУ в Полтавській області ОСОБА_1 своєчасно не отримав призначення пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, а Полтавський ОЦЗ безпідставно здійснив йому виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь - яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями Пенсійного фонду та понесеними позивачем збитками.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Полтавської області від 31.03.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Господарського суду Полтавської області від 31.03.2021 у справі №917/2016/20, поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 31.03.2021 у справі №917/2016/20, відстрочити сплату судового збору, скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 31.03.2021 у справі №917/2016/20, винести рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Полтавського обласного центру зайнятості до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення коштів, розгляд справи проводити за участю представників сторін.

Дослідивши клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 31.03.2021 у справі №917/2016/20, апеляційний суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 4 статті 116 ГПК України передбачено, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржуване рішення у справі №917/2016/20 ухвалено 31.03.2021, повний текст якого складено 05.04.2021.

Отже строк на апеляційне оскарження зазначеного рішення спливає 26.04.2021 (оскільки останній день строку припадає на 25.04.2021 - вихідний день).

Відповідно до штампу реєстрації вхідної документації суду першої інстанції вбачається, що апеляційна скарга подана до канцелярії суду 26.04.2021, тобто в межах строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 31.03.2021 у справі №917/2016/20.

Враховуючи, що апелянтом не пропущено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 31.03.2021 у справі №917/2016/20, у апеляційного суду відсутні правові підстави для розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Однак, дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено у розмірі 2102 гривень.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем у даній справі заявлено вимогу майнового характеру - стягнення 20626,62 грн.

Отже при зверненні з даною позовною заявою сплаті підлягає судовий збір у розмірі 2102,00 грн (оскільки 20626,62*1,5%=309,40 грн - що є менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому Полтавський обласний центр зайнятості в особі Полтавської міжрайонної філії звертався з позовною заявою).

Підпунктом 4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення суду сплаті підлягає судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи викладене, звертаючись до апеляційного суду сплаті підлягає судовий збір у розмірі 2102,00*150%=3153,00 грн.

Однак до матеріалів апеляційної скарги не додано жодних доказів сплати судового збору.

Разом з тим, скаржником в тексті апеляційної скарги заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття судового рішення по справі.

В обґрунтування клопотання скаржник зазначає, що для забезпечення потреби коштів на сплату судового збору за подання апеляційної скарги Управлінню необхідно звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, оскільки Управління не є безпосереднім розпорядником коштів та відсутня окрема бюджетна програма для забезпечення коштів для сплати судового збору.

Дослідивши зазначене клопотання апелянта, суддя-доповідач зазначає про таке.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктами 1, 2 частини 3 статті 2 ГПК України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 7 ГПК України передбачено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено вичерпний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити сплату судового збору.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

Як вбачається із зазначеної норми, вона стосується окремих категорій фізичних осіб і не розповсюджується на юридичних осіб, а також органи держаної влади, яким є і Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Разом з тим, апелянтом не додано жодних доказів, які б свідчили про те, що фінансове становище останнього унеможливлює сплату судового збору за подання апеляційної скарги, не наведено обставин, які б мали виключний характер, та свідчили б про наявність належних підстав для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, скаржником не надано доказів того, що у відповідача буде наявна можливість сплатити судовий збір до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції у даній справі.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення названого Суду від 28.05.1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (п. 60).

За таких обставин, враховуючи положення ст. 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 259 ГПК України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

До матеріалів апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Господарського суду Полтавської області від 31.03.2021 у справі №917/2016/20 не додано жодних доказів надсилання копій апеляційної скарги іншим учасникам справи.

Не повідомлена сторона у справі належним чином, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Виходячи з вищезазначеного, суд не може вважати, що апелянтом було надано докази направлення апеляційної скарги позивачу та третій особі у справі.

Зазначені вище обставини відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260, ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Господарського суду Полтавської області від 31.03.2021 у справі №917/2016/20 залишити без руху.

2.Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме:

- надати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 3153,00 грн;

- надати до Східного апеляційного господарського суду докази надіслання копії апеляційної скарги учасникам справи у відповідності до вимог ст. 259 ГПК України.

3.Роз`яснити скаржнику, якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, вона вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач І.А. Шутенко