РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.04.2021Справа № 910/297/21
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Констебль"

про стягнення 729 417,60 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Вовчик О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Констебль" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором №ПЗ/НО-191397/НЮ про надання послуг від 03.12.2019 у розмірі 729 417,60 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 08.02.2021 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.03.2021.

15.02.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позову з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.

04.03.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наводить аргументи на спростування заперечень відповідача.

Протокольною ухвалою суду від 17.03.2021 відкладено підготовче засідання на 07.04.2021.

Протокольною ухвалою суду від 07.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.04.2021.

У судовому засіданні 27.04.2021 суд заслухав вступне слово представника позивача, який підтримував позовні вимоги та просив задовольнити позов та вступне слово представника відповідача, яка заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити у задоволенні позову.

27.04.2021 у судовому засіданні суд дослідив зібрані в матеріалах справи докази, заслухав пояснення представників сторін як щодо дослідження доказів, так і по суті позовних вимог та заперечень проти позову.

У судовому засіданні 27.04.2021 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.12.2019 за результатами проведення процедури закупівлі (відкриті торги) №UA-2019-10-25-001607-b, між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Констебль" (виконавець) укладено договір №ПЗ/НО-191397/НЮ про надання послуг, відповідно до умов якого, виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг з охорони території та приміщень (об`єктів) регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" у Вінницькій області спеціальними організаціями, відповідно до Інструкції (додаток 3 до договору) та дислокації розміщення постів охорони на об`єктах регіональної філії "Південно-Західна залізниця", яка є невід`ємною частиною договору (додаток 2 до договору), при цьому замовник своєчасно сплачує вартість послуг виконавця відповідно до умов договору.

Обсяги та вартість послуг визначені у калькуляції вартості послуг охорони території та об`єктів регіональної філії (додаток 1 до договору) (п. 1.2 договору).

Пунктом 3.2 договору встановлено, що сума договору складає: 3 039 240,00 грн та ПДВ - 607 848,00 грн. Разом з ПДВ - 3 647 088,00 грн.

Виконавець зобов`язується надати послуги, неухильно дотримуючись п. 5.7-5.14, та в обсягах, згідно додатків №1, 2 до даного договору (п. 6.1.1 договору).

Відповідно до п. 7.4 договору, за неякісно (некомплектно) надані послуги виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісно (некомплектно) наданих послуг, згідно зі ст. 231 Господарського кодексу України.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків -до повного виконання (п. 11.1 договору).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам договору неякісно надавав послуги, чим порушив свої договірні зобов`язанні, і як наслідок позивачем нараховано та заявлено до стягнення штраф у розмірі 729 417,60 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 7.4.1 договору передбачено, що неякісно наданими послугами є послуги, що надані виконавцем з порушенням будь-яких вимог цього договору.

Виконавець зобов`язується надати послуги, неухильно дотримуючись п. 5.7-5.14, та в обсягах, згідно додатків №1, 2 до даного договору (п. 6.1.1 договору).

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, на виконання умов договору відповідачем надавалися послуги "фізичної" охорони на об`єктах.

Відповідно до п. 6.3.1 договору, замовник має право направляти своїх представників для здійснення в процесі надання послуг контролю якості наданих послуг, повноти надання послуг, відповідності витратам, відображеним у плановій калькуляції та рахунках, пред`явлених для оплати.

Позивач зазначає, що під час здійснення представниками позивача перевірок виконання умов договору були виявлені численні та систематичні факти порушення відповідачем умов договору в частині надання послуг з охорони території та приміщень, про що були складені відповідні акти.

Окрім того, позивач стверджує, що в порушення умов договору, виконавець направляв на об`єкти замовника осіб, які не могли жодним чином забезпечити охорону (жінки або чоловіки передпенсійного або пенсійного віку, без спецзасобів, без засобів зв`язку).

Щоденно у період з 07.12.2019 по 12.12.2019 позивачем складалися акти перевірки дотримання договірних вимог сторонніми охоронними структурами, у яких зазначено, що в порушення п. 5.7.11 договору, персонал виконавця незабезпечений форменим одягом.

У матеріалах справи наявні акти по проведенню перевірки дотримання умов спірного договору, з яких вбачається, що охорона об`єкту ДН-3 ст. Жмеринка протягом 09.12.2019-27.12.2019 виконавцем не здійснюється; охорона об`єктів ДН-4, ВЧДЕ-4, ВЧДР-4 ст. Жмеринка протягом 09.12.2019-27.12.2019 здійснювалася із порушенням умов договору.

Із наданих позивачем актів про невідповідність договірним умовам вбачається, що перевірки відбувалися щоденно з 27.12.2019 по 30.12.2019 на станціях Козятин та Жмеринка.

У результаті перевірок було встановлено забезпечення визначених договором постів фізичної охороною. Крім того, у всіх випадках встановлено відсутність службових посвідчень, форменого одягу у охоронців, невідповідність охоронців вимогам договору, відсутність у охоронців засобів зв`язку, спеціальних та технічних засобів та документації.

При цьому, суд звертає увагу, що всі наявні у матеріалах справи акти про недотримання умов договору складені в односторонньому порядку представниками замовника, не містять відтиску печатки структурного підрозділу. В матеріалах справи відсутні документи на підтвердження повноважень представників замовника на підписання відповідних актів. Жодний акт не підписано представником виконавця, належних доказів направлення зазначених актів матеріали справи не містять.

11.12.2019 позивачем було надіслано відповідачу претензію з вимогою усунення виявлених порушень. У зазначеній претензій також зазначено, що на жодному із об`єктів не розпочато обладнання системою відеоспостереження.

23.12.2019 відповідачем було направлено лист №35, у якому відповідач повідомляв позивача про необхідність спільного технічного обстеження об`єктів та складання технічного завдання для обладнання об`єктів системою відеоспостереження.

Відповіді на зазначений лист матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 7.4 договору, за неякісно (некомплектно) надані послуги виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісно (некомплектно) наданих послуг, згідно зі ст. 231 Господарського кодексу України.

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 7.4.2 договору встановлено, що вартість неякісно наданих послуг, вважається вартість одного цілодобового посту охорони в місяць. Факт неякісного надання послуг фіксується замовником, про що складається акт надання неякісних послуг. На підставі складеного акту надання неякісних послуг замовник розраховує суму штрафних санкцій. В кінці місяця складається акт визнання штрафу, в якому зазначається загальна сума штрафних санкцій за поточний місяць та вручається під розписку посадовій особі виконавця разом з рахунком на сплату штрафу, з копіями розрахунку суми штрафів та актів надання неякісних послуг із зазначенням дати вручення, або направляється рекомендованим листом на адресу виконавця.

У матеріалах справи відсутні, передбачені умовами договору, розрахунок штрафних санкцій, акт визнання штрафу та рахунок на оплату штрафу, та докази вручення або направлення таких документів відповідачу.

Представник позивача у судовому засіданні підтвердив, що відповідний акт про визнання штрафу не складався.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (частина 4 статті 231 Господарського кодексу України).

Проте, у даному випадку позивачем не доведено розміру невиконаного зобов`язання, виходячи з якого здійснювався розрахунок штрафу, оскільки лише на підставі розрахунку штрафу та акту про визнання штрафу, з відображенням фактів порушення та зазначенням розміру штрафу за таке порушення, можливо перевірити правильність розрахунку штрафу з урахуванням того, що чисельність фактів порушення прямо впливає на розмір штрафу.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За вказаних обставин суд вважає позовні вимоги позивача недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсягу.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Констебль" про стягнення 729 417,60 грн - відмовити повністю.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 17.05.2021.

Суддя Н.І. Зеленіна