ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.04.2021 Справа № 920/40/21

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Бублик Т.Д.,

розглянув у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна»

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагростандарт»,

про стягнення 2 796 690 грн 40 коп.

За участю представників сторін:

від позивача адвокат Ганненко О.С.;

від відповідача адвокат Вовк О.В.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 12.01.2021 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 2 796 690 грн 40 коп. боргу за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 24.01.2020 договору поставки хімічної продукції № 24017.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним відповідачу було перераховано попередню оплату за товар. Оскільки відповідачем товар на спірну суму, у строк, який передбачений Договором, поставлений не був, то позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення попередньої оплати. Однак відповідач попередню оплату не повернув. Зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача попередньої оплати.

Ухвалою суду від 02.02.2021 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує (а.с.38-42). Відповідач стверджує, що позивач не надав суду підтвердження передачі відповідачеві транспортної інструкції на недопоставлений товар, тому відповідач мав законні підстави призупинити поставку товару.

Позивач надав відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.75-79). Позивач зазначає, що ненадання транспортної інструкції, враховуючи положення Договору з додатками, не може вважатися простроченням кредитора, в розумінні ст. 613 ЦК України.

Ухвалою суду від 29.03.2021 було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні були оголошені вступна те резолютивна частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

24.01.2020 між сторонами було укладено договір поставки хімічної продукції № 24017 (а.с.4-5).

Відповідно до п. 1.1. Договору відповідач зобов`язується поставити і передати у власність позивача хімічну продукцію (надалі товар), а позивач зобов`язується належним чином прийняти й оплатити товар у сумі, строки та на умовах визначених цим Договором.

У додатках 1-4 до Договору було встановлено, що 100% оплата вартості товару повинна бути здійснена до 11.02.2020 (а.с.6-9).

Відповідачем позивачу були виставлені відповідні рахунки на оплату (а.с.10-13). Позивач оплатив рахунки, що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с.14-17).

В додаткових угодах до Договору зазначено, що термін поставки товару до 30.04.2020.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свій обов`язок, який передбачений Договором, а тому у відповідача виник зустрічний обов`язок - поставити товар до 30.04.2020. Проте товар на суму 2 796 690 грн 40 коп. відповідачем позивачу поставлений не був.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України (Підстави звільнення від доказування) обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Оскільки зазначені обставини визнаються сторонами в заявах по суті, то вони є такими, що встановлені судом.

Крім того, між сторонами було складено та підписано акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2020 по 14.12.2020, в якому було встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем по Договору складає 2 796 690 грн 40 коп., що додатково підтверджує факт не поставки відповідачем товару на спірну суму (а.с.18).

Позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення коштів до 10.06.2020 (а.с.19). Претензія була отримана відповідачем, що підтверджується копією рекомендованного повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.20).

Оскільки відповідач товар не поставив або не повернув попередню оплату за товар на спірну суму, то позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому вказані вище обставини є такими, що встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, які надані позивачем.

Відповідач у відзиві зазначив, що позивач не надав підтвердження передання відповідачеві транспортної інструкції на недопоставлений товар, тому відповідач мав законні підстави призупинити поставку товару, а отже позов фактично є передчасним.

Відповідно до п. 3.9 Договору у випадку порушення позивачем строків оплати за цим Договором, ненадання або несвоєчасного надання транспортної інструкції, відповідач має право призупинити відвантаження товару. Відповідач звільняється від зобов`язань по виконанню умов цього Договору в частині подальшої поставки товару, при відсутності підтвердження про можливість виконання умов Договору з боку позивача.

Згідно з п. 3.10 Договору у разі ненадання відповідачу транспортної інструкції на відвантаження товару протяом 10 календарних днів з дати надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача, відповідач залишає за собою право повернути зазначені грошові кошти позивачу та відмовитись від поставки.

Суд дійшов висновку, що в додаткових угодах до Договору сторони чітко встановили строк поставки товару. Позивачем оплата була здійснена. Стверджуючи, що відсутність транспортної інструкції унеможливлює поставку товару відповідач мав право до 21.02.2020 відмовитись від поставки та повернути зазначені грошові кошти позивачу.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що він звертався до позивача з листом про надання транспортної інструкції та неможливість виконати умови Договору або про те, що відповідач відмовляється від поставки та повертає попередню оплату позивачу.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача, що несвоєчасне надання транспортної інструкції не змінює строку поставки товару, а надає відповідачу право, виходячи з умов Договору, призупинити відвантаження товару, відмовитися від поставки та повернути грошові кошти позивачу.

Тому доводи відповідача є необґрунтованими та судом до уваги не приймаються.

Отже, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли господарські відносини у сфері поставки, які регулюються нормами ЦК України, з урахуванням особливостей, які передбачені ст.ст. 264-271 ГК України.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору відповідачу було перераховано позивачем попередню оплату за товар. Оскільки відповідачем товар поставлений не був, то позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення попередньої оплати. Однак відповідач попередню оплату на спірну суму не повернув, що є порушенням вищезазначених норм матеріального права та умов Договору.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у позивача правомірно виникло право для повернення відповідачем попередньої оплати за товар.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 2 796 690 грн 40 коп. попередньої оплати є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.123, 129, 130, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагростандарт» про стягнення 2 796 690 грн 40 коп. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагростандарт» (вул. Промислова, 2, м. Суми, 40007, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» (вул. Центральна, буд. 10-Б, с. Корінецьке, Талалаївський район, Чернігівська область, 17220, ) 2 796 690 грн 40 коп. боргу, 41950 грн 36 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Україна» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 11.05.2021.

Суддя О.Ю. Резніченко