ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.05.2021 Справа № 905/392/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., розглянувши матеріали господарської справи за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча про стягнення додаткових зборів і виплат в сумі 2 886 грн 48 коп.,-

Без повідомлення (виклику) учасників справи, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча про стягнення додаткових зборів і виплат в сумі 2 886 грн 48 коп.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем порушено вимоги договору про надання послуг №00039/ЦТЛ-2018 від 14.02.2018 та договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії №1/28 від 28.02.2017, у зв`язку із чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами в сумі 2 886, 48 грн на підставі ст.119 Статуту залізниць України.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/392/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

25.03.2021 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує, посилаючись на безпідставне нарахування плати за користування вагонами з огляду на те, що несвоєчасне звільнення колії станції призначення виникло виключно з вини перевізника, оскільки 29.08.2020 на під`їзну колію прибуло 1008 вагонів, з них на станцію Маріуполь-Сортувальний прибуло 395 вагонів, що перевищило середньодобовий вагонообіг на станції Маріуполь-Сортувальний на 80,4%, а тому відповідач, на його думку, має бути звільнений від плати за користування вагонами на підставі ст. 121 Статуту та п.16 розділу 6 Правил користування вагонами і контейнерами. Зазначив, що під час проведення приймально-здавальних операцій було виявлено 19 вагонів (3 вагони власності ЦТЛ), які мали порушення технічного стану та загрожували безпеці руху, про що було зроблено запис у у книзі натурального огляду вагонів працівниками комбінату. Крім того, відповідач зазначає, що нарахування плати за користування вагонами необхідно проводити після закінчення безоплатного зберігання вантажу, оскільки затримка може наступити тільки після закінчення терміну безоплатного зберігання вантажу визначеного ст.46 Статуту залізниці України. Просив відмовити у задоволенні позову.

08.04.2021 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

15.04.2021 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2017 між Публічним акціонерним товариством Українська залізниця (найменування якого змінено на Акціонерне товариство Українська залізниця) (залізниця) та Приватним акціонерним товариством Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (власник колії) був укладений договір №1/28 (з додатковими угодами до нього від 22.05.2018, від 17.07.2018, від 19.11.2019) про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча при станції Маріуполь-Сортувальний Регіональної філії Донецька залізниця (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018).

На момент виникнення спірних відносин укладений між сторонами договір №1/28 від 28.02.2017 діяв в редакції додаткової угоди від 17.07.2018.

Строк дії договору був встановлений до 31.12.2020 включно (п.19 договору в редакції додаткової угоди від 19.11.2019).

Відповідно до п.1 вказаного договору (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018) згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику і примикає, зокрема, станцією Сартана-ІІ власника колії до станції Маріуполь-Сортувальний залізниці. Під`їзна колія обслуговується локомотивами власника колії.

Додатковою угодою від 17.07.2018 п.5 договору доповнено наступним:

Придатність вагонів під навантаження у технічному стані (в т.ч. під подвійні операції), що прибули на станцію Маріуполь-Сортувальний та Рудна, встановлюється робітниками залізниці під час огляду вагонів на здавальних коліях з визначенням їх придатності записом у журналі ф.ВУ-15.

Також, п.6 був викладений у новій редакції, абз.2 якого визначено так: Вагони, які здані власнику колії забираються власником колії з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний залізниці впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій.

Відповідно до п.10 договору на під`їзній колії встановлюється загальний (єдиний) термін знаходження вагонів 36,0 годин.

Згідно з п.14 договору власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі:

- за користування вагонами (контейнерами) згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва №1 (підп.б);

- інші збори і плати згідно Статуту залізниць України, Правил перевезень вантажів, Тарифного керівництва №1 (підп.в).

Збори і плати вносяться залізниці згідно з чинним законодавством.

За змістом п.15 договору (в редакції додаткової угоди 17.07.2018), при переданні на під`їзну колію несправних власних вагонів або контейнерів, що належать підприємствам або власності перевізника залізниця складає відповідний акт загальної форми ГУ-23 та при поверненні даних вагонів у порожньому стані на передавальні колії складається ф.ВУ-23М та дається повідомлення до Автоматизованої системи УЗ.

У п.3 договору №1/28 від 28.02.2017 зазначено, що рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України (ПТЕ), Інструкції з сигналізації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та маневрової роботи на залізницях України. Приймання та відправлення поїздів виконується на станціях Маріуполь-Сортувальний залізниці та Рудна власника колії.

Також, 14.02.2018 між Публічним акціонерним товариством Українська залізниця (найменування якого змінено на Акціонерне товариство Українська залізниця) (перевізник) та Приватним акціонерним товариством Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (замовник) був укладений договір надання послуг №00039/ЦТЛ-2018, предметом якого згідно з п.1.1 є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Надання послуг за договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами (п.1.3 договору).

Замовник, зобов`язався, зокрема, оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника; відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів перевізником (маси вантажу), митними та іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, що залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (п.п.2.1.6, 2.1.7 договору).

Перевізник зобов`язався, зокрема, приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС Месплан, доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору; складати документи передбачені пунктом 1.3 договору щодо нарахування сум платежів (п.п.2.3.2, 2.3.5 договору).Відповідно до п.3.1 договору розмір плати за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Розрахунки за договором здійснюються через філію Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень ПАТ Укрзалізниця (п.4.1 договору).

Сторони договору несуть відповідальність за невиконання плану перевезень згідно із Статутом залізниць України (п.5.1 договору).

За правилами п.12.1 договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС Клієнт УЗ або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 по 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги.

29.08.2020 о 07:00 год. на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці зі станції Волноваха Донецької залізниці прибув поїзд №9529, до складу якого входило 57 вагонів (вантаж «вугілля»).

Факт подачі спірних 57 вагонів потягу №9529 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці 29.08.2020 о 07:00 год. відповідачем не оспорюється і підтверджується пам`яткою №2565 про подавання вагонів. Згідно з пам`яткою передача 57 вагонів при поданні відбулась 29.08.2020 о 09:36 год. без зауважень щодо технічного стану вагонів.

Потяг простояв на колії станції Маріуполь-Сортувальний до 12:50 год. 30.08.2020, про що позивачем 03.09.2020 у присутності комерційних агентів станції Маріуполь-Сортувальний ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був складений акт загальної форми №6-426.

За змістом п.6 договору №1/28 в редакції додаткової угоди від 17.07.2018р. вагони, які здані власнику колії забираються власником колії з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний Залізниці впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій, тобто відповідач повинен був забрати спірні вагони з колії станції Маріуполь-Сортувальний своїм локомотивом протягом 4-х годин після закінчення передавальних операцій.

Оскільки, згідно з актом про затримку вагонів №1-105, приймально-здавальні операції 57 вагонів були здійснені у період з 07:00 год. до 09:36 год. 29.08.2020, то, відповідно, відповідач повинен був забрати спірні вагони не пізніше 29.08.2020 о 13:36 год.

Таким чином, загальний час простою вагонів склав 23 год. 14 хв., що підтверджено актом про затримку вагонів №1-105 від 30.08.2020р., який представником вантажоодержувача був підписаний із зауваженнями такого змісту «Вини одержувача в зазначених обставинах немає».

З посиланням на п.15 р.6 ч.1 Правил перевезень вантажів на залізничному транспорті, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999р. №113 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. №165/3458, п.5 глави 5 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009р. №317 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009р. за №340/16356 за час простою залізницею відповідачу нарахована плата за користування вагонами та внесена до відомості плати за користування вагонами (ф. ГУ-46) №04099167р у розмірі 2405,40 грн. без ПДВ (2886,48 грн. з ПДВ).

Відомості плати за користування вагонами (ф. ГУ-46) №04099167р були пред`явлені Приватному акціонерному товариству «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» для підписання і оплати.

Представник відповідача відомість підписав із зауваженнями, зазначивши, що нарахована сума відхиляються, буде розглянуті у претензійному порядку, причини відхилення не зазначено.

Претензією №МДонФілія-2007/4538 від 12.11.2020 залізниця звернулась до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча з вимогою сплатити кошти за користування вагонами в сумі 2886,48 грн.

Згідно з відповіддю №94/907 від 09.12.2020 на претензію, вимоги про сплату коштів у сумі 2886,48 грн відхилено з посиланням на обставини того, що несвоєчасне звільнення колій станції Маріуполь-Сортувальний сталося з причин, що не залежали від Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча.

За таких обставин, зважаючи на те, що вимоги залізниці залишені без задоволення, остання звернулась до суду із розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:

За змістом ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, що укладаються між суб`єктами цивільних правовідносин, до яких законодавцем віднесено договір перевезення (ст.908 Цивільного кодексу України). Загальні умови перевезення визначаються Цивільним кодексом України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Водночас, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, правилами, що видаються відповідно до них (ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України).

Положеннями ч.5 ст.307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту та відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами (статутами) та іншими нормативно-правовими актами.

Так, п.8 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України. Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Отже, правовідносини з перевезення вантажів залізничним транспортом на підставі договорів про надання послуг перевезення, укладених із суб`єктами господарювання-замовниками, регулюються в порядку, визначеному Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншим галузевим законодавством, що застосовується під час надання залізницею послуг з перевезення.

Пунктом 119 Статуту залізниць України, затвердженого постановою №457 від 06.04.1998р. Кабінету Міністрів України, передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам-суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Отже, за період фактичного використання суб`єктами господарювання вагонів та/або контейнерів залізниці для перевезення вантажів вноситься плата; до періоду використання вагонів (контейнерів) включається час затримки (простою) вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. Звільнення від такої плати може мати місце лише у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці.

Відтак, при розгляді спору про стягнення залізницею плати за користування вагонами (контейнерами) до предмета доказування належить доведення позивачем належними, допустимими і достатніми доказами факту використання вагонів (контейнерів) для перевезення вантажів замовника послуг з перевезення у відповідний період, а у разі якщо мала місце затримка вагонів на станціях призначення і на підходах до них (якими можуть бути проміжні станції), в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження, - надання доказів того, що така затримка була спричинена саме з вини вантажоодержувача (власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства).

Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом №113 від 25.02.1999р. Міністерством транспорту України, п.п.3, 4 яких передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, і є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у пам`ятці про подання/забирання вагонів, яка оформлюється після закінчення приймально-здавальних операцій.

Отже, час закінчення приймально-здавальних операцій фіксується в пам`ятках про подання/забирання вагонів форми ГУ-45, на підставі яких формуються відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46.

При цьому, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість (п.2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України).

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (п.п.6, 8, 12 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом №113 від 25.02.1999р. Міністерством транспорту України).

Як було встановлено вище, 29.08.2020 о 07:00 год. на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці зі станції Волноваха Донецької залізниці прибув поїзд №9529, до складу якого входило 57 вагонів (вантаж «вугілля»).

Факт подачі спірних 57 вагонів потягу №9529 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці 29.08.2020 о 07:00 год. відповідачем не оспорюється і підтверджується пам`яткою №2565 про подавання вагонів. Згідно з пам`яткою передача 57 вагонів при поданні відбулась 29.08.2020 о 09:36 год. без зауважень щодо технічного стану вагонів.

За приписами п.6 договору №1/28 в редакції додаткової угоди від 17.07.2018р. вагони, які здані власнику колії забираються власником колії з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний Залізниці впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій, тобто відповідач повинен був забрати спірні вагони з колії станції Маріуполь-Сортувальний своїм локомотивом протягом 4-х годин після закінчення передавальних операцій.

Оскільки, згідно з актом про затримку вагонів №1-105, приймально-здавальні операції 57 вагонів були здійснені у період з 07:00 год. до 09:36 год. 29.08.2020, то, відповідно, відповідач повинен був забрати спірні вагони не пізніше 29.08.2020 о 13:36 год.

Таким чином, загальний час простою вагонів склав 23 год. 14 хв., що підтверджено актом про затримку вагонів №1-105 від 30.08.2020р., який представником вантажоодержувача був підписаний із зауваженнями такого змісту «Вини одержувача в зазначених обставинах немає».

Перевіривши визначені позивачем вихідні дані, судом встановлено, що залізницею в акті загальної форми №6-426 вірно визначений загальний час простою, із врахуванням п.6 договору, за яким вагони, що здані власнику колії забираються власником колії з передавальних колій станції впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій.

З посиланням на п.15 р.6 ч.1 Правил перевезень вантажів на залізничному транспорті, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999р. №113 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. №165/3458, п.5 глави 5 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009р. №317 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009р. за №340/16356 за час простою залізницею відповідачу нарахована плата за користування вагонами та внесена до відомості плати за користування вагонами (ф. ГУ-46) №04099167р у розмірі 2405,40 грн. без ПДВ (2886,48 грн. з ПДВ).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок плати за користування вагонами, суд виходить з тих обставин, що плата за користування вагонами нараховується згідно з п.15 Правил користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва №1 розділ 5 Ставки плати за користування вагонами і контейнерами залізниць, п.1.5 (таблиця №1) з урахуванням діючого коефіцієнта телеграфної вказівки №00019/ЦМ підпісан. №Ц-4/6-60/14-19 від 29.03.2019р.

Згідно Тарифного керівництва №1 розділ 5 (таблиця № 1) при нарахуванні плати за час затримки протягом 23:14 годин на коліях залізниці 57 власних вагонів враховується загальна сума ставки за 23 год. 27,9 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок плати за користування вагонами, суд дійшов висновку, що він є арифметично не вірним, оскільки при вирахуванні сум за формулами не вірно визначено плату за 1 вагон.

Розрахунок плати за 57 власних вагона складає:

23 години = 27,9 грн х 3,023 (коеф.) = 84,3417 грн. - 50% (для власних вагонів) = 42,17 грн. х 57 (вагони) = 2403,74 грн без ПДВ.

Отже, загальний розмір плати за користування 57 власними вагонами становить 2884,49 грн. з ПДВ.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення плати за користування вагонами підлягають частковому задоволенню в сумі 2884,49 грн., у задоволенні решти позовних вимог в цій частині суд відмовляє.

Відповідач у відзиві та запереченнях посилався на ст.121 Статуту та п.16 розділу 6 Правил користування вагонами і контейнерами як на підставу для звільнення від плати за користування вагонами, зазначив, що несвоєчасне звільнення колій станції призначення виникло виключно з причин, що залежать від залізниці.

Приписами п.16 Правил користування вагонами і контейнерами (з наступними змінами і доповненнями) встановлені випадки, коли вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами, зокрема у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником.

В спірному випадку вагони не подавалися локомотивом залізниці на фронти навантаження (вивантаження) відповідача (знаходилися на передавальних коліях станції Маріуполь-Сортувальний) і відповідно до умов договору №1/28 від 28.02.2017 мали бути вивезені зі станції локомотивом комбінату впродовж 4 годин після закінчення передавальних операцій, відповідно посилання відповідача на п.16 Правил користування вагонами і контейнерами є безпідставним.

Крім того, суд звертає увагу, що укладені між сторонами договори не встановлюють максимальну переробну спроможність фронтів навантаження (вивантаження) комбінату.

Посилання відповідача на визначену в акті обстеження під`їзної колії середньодобову кількість вагонів по ст. Маріуполь-Сортувальний у розмірі 219 одиниць (п.9 акту) суд до уваги не приймає, оскільки ні умовами укладених між сторонами договорів, ні актом обстеження не передбачена заборона залізниці подавати вагони (виставляти на передавальні колії станції Маріуполь-Сортувальний) у більшій від зазначеної кількості.

Стосовно посилань відповідача на те, що нарахування плати за користування вагонами необхідно проводити після закінчення безоплатного зберігання вантажу, оскільки затримка може наступити тільки після закінчення терміну безоплатного зберігання вантажу суд зазначає, що термін, визначений ст.46 Статуту залізниці України щодо безоплатного зберігання вантажу враховується виключно при нарахуванні збору за зберігання вантажу, тоді як позивачем розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення плати за користування вагонами підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча про стягнення додаткових зборів і виплат в сумі 2 886 грн 48 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (87504, Донецька обл., м.Маріуполь, вулюЛевченка, буд.1, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680 м.Київ, вул.Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" (вул.Привокзальна, 22, м. Лиман, Краснолиманський район, Донецька область, 84404, ) плату за користування вагонами в сумі 2884,49 грн та судовий збір в сумі 2268,44 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 11.05.2021 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення Господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов