ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року Справа № 915/156/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Берко О.В.

представника позивача: Загороднюк О.В. - ордер серії ОД №459272 від 01.02.2021,

представника відповідача: Аксьонова М.В. - витяг з ЄДРПОУ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" (65009, м.Одеса, вул.Педагогічна, буд.2, оф.№1, ; офіційна електронна адреса: https://southpower.com.ua; адреса електронної пошти: ; ІНФОРМАЦІЯ_1),

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул.Назарівська, буд.3, ; офіційна електронна адреса: https://energoatom.com.ua; адреса електронної пошти: ) в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, код ЄДРПОУ ВП:20915546; офіційна електронна адреса: https://sunpp.mk.ua; адреса електронної пошти: ),

про: стягнення заборгованості в розмірі 12205,16 грн, -

в с т а н о в и в:

10.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 08.02.2021 (вх.№2079/21), в якій просить стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 12205,16 грн заборгованості за Договором №ЮЕ 04/06/19 на виконання проектних робіт від 12.06.2019, з яких: 10014,12 грн основного боргу, 510,71 грн збитків від інфляції, 278,35 грн - 3% річних, 700,99 грн пені та 700,99 грн штрафу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення приписів чинного законодавства та умов Договору №ЮЕ 04/06/19 на виконання проектних робіт від 12.06.2019 відповідач не здійснив оплату за виконані роботи у повному обсязі та своєчасно, у зв`язку з чим позивачем було також нараховано збитки від інфляції, 3% річних, пеня та штраф.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021 - справу №915/156/21 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 15.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 05.03.2021.

04.03.2021 від відповідача на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву №32/233 від 02.03.2021 (вх.№ЕП:3340/21), в якому він повідомляє суд, що не може у повному обсязі погодитись з викладеними у позовній заяві аргументами позивача. Позовні вимоги обґрунтовані частково. Сума основного боргу за актом №04/12/2019 від 27.12.2019 здачі-приймання виконаних робіт за Договором №ЮЕ 04/06/19 від 12.06.2019 разом з ПДВ складає 10014,12 грн. Станом на 19.02.2021 у бухгалтерського обліку ВП ЮУ АЕС обліковується кредиторська заборгованість за Договором перед позивачем на суму 10014,12 грн з ПДВ. Порушенням строку оплати є наслідком настання кризової економічної ситуації як у ДП "НАЕК "Енергоатом", так і на ринку електроенергетики України у цілому, в наслідок введення нової моделі енергетичного ринку у червні 2019 року, яку неможливо було спрогнозувати. Також, неможливо було спрогнозувати введення жорстких цінових обмежень та виведення 55% обсягів електричної енергії, що виробляє ДП "НАЕК "Енергоатом" з ринкового середовища та їх реалізація практично на безоплатній основі (1 коп. за КВт*год), так і критичне зростання заборгованості перед відповідачем з боку ДП "Гарантований покупець". В умовах функціонування нового ринку електричної енергії, існує величезна заборгованість ДП "Гарантований покупець" перед ДП "НАЕК "Енергоатом" за відпущену електричну енергію. На сьогодні відповідач працює в умовах виконання спеціальних обов`язків (ПСО), покладених Кабінетом міністрів України. Компанія діє виключно в межах цього нормативно-правового акту та відповідно до умов укладеного з Гарантованим покупцем договору. За умовами ПСО компанія має продавати Гарантованому покупцю за граничними цінами (566,7 грн за МВт-год., без ПДВ) 85% прогнозного обсягу електроенергії. Зазначений напрям продажу є основним джерелом надходження грошових коштів для відповідача. ДП "НАЕК "Енергоатом" вимушене брати кредитні кошти, для своєчасної оплати праці своїм працівникам, а також своїм контрагентам за договорами. Нажаль, державне підприємство, стало "заручниками" цієї досить неприємної економічної кон`юнктури ринку та законодавчого поля. Також, суттєво вплинуло на фінансову ситуацію те, що в період терміну дії даного Договору з 12.03.2020 до 31.07.2020 (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/500-2020-%D0%BF#Text) на території України введено карантин, на підставі постанови Кабінету Miністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України Коронавірусу COVID-19" з урахуванням внесених змін, що перелічені у відзиві на позовну заяву. Посилаючись на ст.614 ЦК України відповідач вважає, що вина як підстава для відповідальності його підприємства відсутня, а тому штрафні санкції нараховані безпідставно. Відповідач також зазначає, що він не ухиляється від сплати суми основної заборгованості, а в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків, внаслідок порушення відповідачем договірних зобов`язань за Договором. Відповідач здійснює усі можливі, вичерпні заходи для погашення заборгованості перед своїми контрагентами у найкоротший строк. Крім того, відповідач просить суд зменшити розмір стягуваної пені та штрафу на 90%.

04.03.2021 від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання №32/237 від 03.03.2021 (вх.№ЕП:3341/21) про розгляд справи без участі його представника.

05.03.2021 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 31.03.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Мавродієвої М.В. у відпустці, розгляд справи, призначений на 31.03.2021 - не відбувся.

Після виходу судді Мавродієвої М.В. із відпустки, суд ухвалив призначити розгляд справи №915/156/21 на 20.04.2021.

У судовому засіданні 20.04.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та представника відповідача, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

12.06.2019 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (замовник, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" (виконавець, позивач у справі) укладено Договір №ЮЕ 04/06/19 на виконання проектних робіт (надалі - Договір), відповідно до п.1.1, якого замовник доручає та зобов`язується оплатити, а виконавець приймає на себе виконання проектних робіт за темою: "Заміна розрядників ПЛ 750 кВ "Вінниця" на ОПН".

Відповідно до п.1.2 Договору Код згідно з ДКПП ДК 016:2010-71.12.

30.10.2019 сторони уклали Додаткову угоду №1 до Договору, якою виклали в новій редакції Календарний план до Договору, що є невід`ємною частиною Договору, а саме Додатком №1 до Договору, відповідно до якого роботи за Договором мали бути виконані позивачем в строк до 31.12.2019.

Згідно п.2.1 Договору вартість робіт згідно цього договору та відповідно до протоколу погодження договірної ціни (додаток №2), що є невід`ємною частиною цього договору, складає: 299101,27 грн. Крім того, ПДВ: 59820,25 грн. Усього з урахуванням ПДВ: 358921,52 грн.

Відповідно до п.2.2 Договору, оплата виконаних робіт здійснюється після кожного етапу відповідно до календарного плану (додаток №3) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 45 банківських днів з дати підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт.

Договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами та скріплення печаткою. Термін дії цього договору до 31.12.2019 закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, що залишились невиконаними (п.10.1 Договору).

Як зазначено позивачем у позові, роботи за Договором складалися з двох етапів, а саме:

I Етап виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації.

II Етап проходження експертизи виготовленої проектно-кошторисної документації.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору, позивачем було передано, а відповідачем прийнято роботи за обома етапами Договору на загальну суму 320335,64 грн, що підтверджується наступним:

1) Актом №04/06/19-1 здачі-приймання виконаних робіт за Договором від 30.08.2019 на загальну суму 310321,52 грн, в т.ч.ПДВ 20%;

2) Актом №04/12/2019 здачі-приймання виконаних робіт за Договором від 27.12.2019 на загальну суму 10014,12 грн, в т.ч.ПДВ 20%.

Так, відповідно до умов п.2.2 Договору, кінцевий термін оплати за Договором настав 02.11.2019 за Актом здачі-приймання виконаних робіт №1 та 06.03.2020 за Актом здачі-приймання виконаних робіт №2.

Однак, відповідач повністю не виконав свої зобов`язання за Договором щодо оплати виконаних робіт. Відповідачем було проведено часткову оплату виконаних робіт 20.03.2020 на розрахунковий рахунок позивача з боку відповідача було перераховано 310321,52 грн в т.ч. ПДВ 20%, що підтверджується платіжним дорученням №УКС/207 від 20.03.2020 на зазначену суму (т.1 а.с.51). Решта суми залишилась не сплаченою.

Позивачем у позові зазначено, що він неодноразово звертався до відповідача письмово та у телефонних розмовах з проханням оплатити виниклу заборгованість, але позивач отримував лише усні обіцянки, що роботи будуть в найближчий час оплачені, але станом на сьогоднішній день, заборгованість відповідача перед позивачем за виконанні роботи складає 10014,12 грн в т.ч.ПДВ 20%.

10.12.2020 позивач надіслав на адреси ДП "НАЕК "Енергоатом" та ВП "Южно-Українська атомна електрична станція" ДП "НАЕК "Енергоатом" претензію вих.№ЮЭ-12/46 від 09.12.2020, в якій просить відповідача впродовж 3 (трьох) календарних днів здійснити оплату за виконані за Договором роботи у розмірі 10014,12 грн в т.ч. ПДВ 20% на рахунок позивача.

В свою чергу відповідачем надано відповідь на претензію №51/215 від 06.01.2021, в якій він визнав наявну з його боку заборгованість перед позивачем, але зазначив, що несвоєчасна оплата викликана тим, що в умовах функціонування нового ринку електричної енергії, існує величезна заборгованість ДП "Гарантований покупець" перед ДП "НАЕК "Енергоатом" за відпущену електричну енергію. Будь-якої інформації щодо запланованого терміну оплати існуючої за Договором заборгованості не вказав.

Позивач у позові зазначає, що відповідач станом на день подання позову зобов`язання зі сплати заборгованості не виконав.

Отже, загальна сума прострочення відповідачем з оплати за виконані роботи за Договором №ЮЕ 04/06/19 на виконання проектних робіт від 12.06.2019 склала 10014,12 грн, що стало підставою звернення позивача до суду.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч.1 ст.173 ГК України).

Частинами 1, 2 ст.180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

За приписами ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будь-яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов`язання за спірним договором щодо повної та своєчасної оплати за виконані йому роботи, останній, у порушення приписів ст.ст.73, 74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості.

Станом на час розгляду справи, відповідач також не надав суду доказів оплати заборгованості за виконані йому роботи на загальну суму 10014,12 грн.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 10014,12 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі приписів ч.2 ст.625 ЦК України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача збитки від інфляції за період з 07.03.2020 по 08.02.2021 в розмірі 510,71 грн та 3% річних за період з 07.03.2020 по 08.02.2021 в розмірі 278,35 грн.

Окрім, збитків від інфляції та 3% річних, позивач просить суд також стягнути з відповідача пеню та штраф.

У відповідності до п.6.2 Договору, за порушення строків оплати виконаних робіт замовник сплачує виконавцеві пеню у poзмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 7% від вартості простроченого платежу. Якщо порушення строків оплати виконаних робіт продовжується понад тридцяти днів, замовник сплачує додатковий штраф у poзмірі 7% від вартості неоплаченої в строк роботи.

На підставі п.6.2 Договору позивачем за порушення строків виконання грошового зобов`язання відповідачем нараховані, а саме: 700,99 грн пені та 700,99 грн штрафу.

Відповідачем контррозрахунків суду не надано.

Здійснивши розрахунки збитків від інфляції за допомогою програмного комплексу ipLex судом визначений розмір збитків від інфляції на суму заборгованості 10014,12 грн в розмірі 647,35 грн за період з березня 2020 року по січень 2021 року (індекс інфляції становить 106,%).

Оскільки, позивач просить стягнути з відповідача збитки від інфляції в сумі 510,71 грн, суд, враховуючи принцип диспозитивності, не може вийти за межі позовних вимог, тому стягненню з відповідача підлягають збитки від інфляції в сумі 510,71 грн.

Перевіривши розрахунки нарахування 3% річних, пені та штрафу, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру пені та штрафу на 90% суд дійшов наступних висновків.

В обґрунтування клопотання щодо зменшення розміру штрафних санкцій, відповідач вказує, що не заперечує проти основного боргу, оскільки вважає, що заборгованість перед позивачем виникла не з вини відповідача, а з об`єктивних обставин (карантин, заборгованість Енергоринку).

Позивач проти заявленого відповідачем клопотання заперечив, оскільки на сайті відповідача мітиться інформація про чистий прибуток більше 1 млрд. грн. за І квартал 2021 року.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідачем не надано доказів скрутного фінансового становища (баланс підприємства, звіт про фінансові результати діяльності тощо). Також відповідачем не доведено наявність виняткових обставин, які мають істотне значення та можуть бути підставою для зменшення неустойки, яка, на думку суду, не є надмірною.

Слід також зазначити, що відповідач, уклавши Договір №ЮЕ 04/06/19 на виконання проектних робіт від 12.06.2019, погодився на запропоновані позивачем умови, в тому числі і умови про пеню та штраф.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

У зв`язку з перебуванням судді у щорічній додатковій відпустці з 26.04.2021 по 30.04.2021 повне судове рішення складено та підписано 05.05.2021.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул.Назарівська, буд.3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, код ЄДРПОУ ВП:20915546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" (65009, м.Одеса, вул.Педагогічна, буд.2, оф.№1, ) 10014,12 грн основного боргу, 510,71 грн збитків від інфляції, 278,35 грн - 3% річних, 700,99 грн пені, 700,99 грн штрафу та 2270,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 05 травня 2021 року.

Суддя М.В. Мавродієва