номер провадження справи 12/32/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021 Справа № 908/334/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши матеріали справи № 908/334/21

за позовом: Концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, фактична адреса: 69005, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 4)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія ЗС1" (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 133)

про стягнення 137 519,07 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ

Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 25.01.2021 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія ЗС1" про стягнення основного боргу в сумі 137519,07 грн. за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води № 204217 від 01.02.2019.

При цьому в пункті 1 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом з тим в пункті 4 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд повернути надмірно сплачену суму судового збору в розмірі 42,20 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/334/21, присвоєно справі номер провадження 12/32/21, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено частково, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

На адресу суду від відповідача надійшло повідомлення пошти з позначкою за закінченням терміну зберігання.

Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 755-IV від 15.05.2003).

Відповідно до наявної у відкритому доступі інформації на сайті Міністерства юстиції України Безкоштовний запит https://usr.minjust.gov.ua/ з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача відповідає адресі, на яку направлялась ухвала господарським судом у даній справі, а саме: 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 133.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1. ст. 242 ГПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Частиною 6 (пунктами 4, 5) ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи № 908/334/21, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 15.04.2021.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 01.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія ЗС1", далі Споживач, та Концерном "Міські теплові мережі", далі Теплопостачальна організація, був укладений договір № 204217 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води, далі Договір.

Відповідно до п. 1.1. Договору за цим договором Теплопостачальна організація відпускає теплову енергію у вигляді гарячої води (далі теплову енергію) Споживачу, а Споживач зобов`язується прийняти теплову енергію в обсязі і порядку постачання теплової енергії згідно Договору та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами), і дотримуватися передбаченого Договором розподілу і режиму використання теплової енергії, а також забезпечити безпечну експлуатацію системи теплоспоживання (тепловикористального обладнання).

Згідно із п. 1.4. Договору Теплопостачальна організація відпускає, а Споживач зобов`язаний прийняти в поточному році з « 01» листопада 2018 по « 01» листопада 2019 теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення об`єктів Споживача, які розташовані за адресою: пр. Соборний, буд. 133 приміщення № ХІІ, ХІ (літ. А-9), загальна площа 930,4 кв.м., договірне теплове навантаження 0,077382 Гкал./год.

Підпунктами 3.2.6., 3.2.24. п. 3.2. Договору передбачені обов`язки Споживача, а саме: виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором, та щомісячно, у строки, визначені даним договором, повертати Теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді (далі Акт).

Пунктом 5.1. Договору визначено, що облік теплової енергії на потреби опалення здійснюється за місцем виконання зобов`язань на підставі показів вузла комерційного обліку, встановленого у будівлі обладнаній окремим інженерним вводом. Обсяг відпущеної та спожитої теплової енергії приміщеннями споживача, які не оснащені вузлами розподільного обліку визначається на межі продажу пропорційно договірному тепловому навантаженню.

Умовами п. 6.1., 6.4. 6.5. Договору сторони визначили, що розрахунки за даним договором здійснюються виключно в грошовій формі, згідно з діючими на час розрахунків тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку, на підставі показань вузла комерційного обліку. Розрахунки в іншій формі допускаються, якщо вони не суперечать чинному законодавству, та повинні бути оформлені окремою додатковою угодою. Розрахунковим періодом є календарний місяць, в якому Теплопостачальна організація відпускає теплову енергію на опалення, та/або надає послугу з гарячого водопостачання Споживачу. Споживач зобов`язується щомісячно сплачувати за теплову енергію в наступному порядку: розрахунки за договором здійснюються споживачем до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі рахунку за відповідний місяць, який вручається Споживачу особисто або надсилається йому поштовим відправленням за вказаною у цьому Договору адресою. У разі неотримання рахунку до 12-го числа місяця наступного за розрахунковим, Споживач (його представник) зобов`язаний прибути в приміщення Теплопостачальної організації не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим та отримати рахунок на оплату. Нез`явлення Споживача (його представника) до встановленої дати у Теплопостачальну організацію для отримання рахунку не є підставою для відмови від оплати за теплову енергію.

Згідно із п. 6.6. 6.7. Договору приймання-передача теплової енергії, відпущеної та спожитої споживачем у відповідному розрахунковому місяці, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг теплової енергії у відповідному розрахунковому місяці встановлюється відповідно до умов цього договору та додатків до нього. Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Адм. Нахімова, 4, тел. 222-72-95 документи за розрахунковий період:

- рахунок;

- акт приймання-передачі теплової енергії.

Теплопостачальна організація надає складені в електронній формі, зареєстровані та оформлені відповідно до вимог податкового законодавства податкові документи на всю суму зобов`язань, що виникли не пізніше 15-ти календарних днів від дати виникнення податкових зобов`язань, згідно вимог Податкового кодексу України.

Пунктами 6.8., 6.9. Договору передбачено, що Споживач зобов`язується повернути не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, Теплопостачальній організації: підписаний та скріплений печаткою Споживача (у разі наявності та використання печатки) один примірник акта приймання-передачі теплової енергії, де зазначаються фактичні обсяги спожитої теплової енергії згідно з цим договором у розрахунковому місяці, її фактична ціна та вартість. У разі неподання або несвоєчасного подання споживачем Теплопостачальній організації підписаного акта приймання-передачі теплової енергії, такі дії (бездіяльність) вважаються односторонньою відмовою споживача від підписання акту приймання-передачі теплової енергії за цим договором за відповідний розрахунковий період, при цьому:

1) споживач визначає, що даний акт приймання-передачі теплової енергії вважається підписаним в односторонньому порядку та погодженим ним за обсягом та вартістю у відповідному розрахунковому періоді;

2) споживач не має права заперечувати проти обсягів відпущеної та спожитої ним теплової енергії за цим договором за відповідний розрахунковий період;

3) споживач не заперечує та визнає, що він зобов`язаний оплатити Теплопостачальній організації вартість теплової енергії в розмірі, визначеному в акті приймання-передачі теплової енергії в строки, визначені цим договором;

4) сторони погодили перелік документів, які вони вважають достатніми та належними для розрахунків за теплову енергію;

5) рахунок на оплату за відповідний місяць, який виставляється згідно п. 6.5.2. договору.

Відповідно до п. 6.10. Договору у разі коли під час складання (підписання) акта приймання-передачі теплової енергії у сторін виникають розбіжності щодо обсягів, вартості та якості теплової енергії, сторони врегульовують спірні питання відповідно до умов цього договору або в порядку, передбаченому законодавством. До врегулювання сторонами розбіжностей обсяги спожитої теплової енергії споживачем встановлюються відповідно до даних, зазначених Теплопостачальною організацією у акті приймання-передачі, розрахованих згідно з п. 1.4., вартість теплової енергії розраховується Теплопостачальною організацією відповідно до умов, зазначених у даному договорі.

Пунктом 10.1. Договору визначено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту укладання сторонами письмової угоди про його розірвання, або припинення його дії. У відповідності до ст. 631 Цивільного кодексу України сторони погодилися, що умови договору застосовуються до відносин між Споживачем і Теплопостачальною організацією, які виникли до його укладання з 01.11.2018 року.

Докази укладення сторонами додаткової угоди про розірвання Договору або припинення його дії у справі відсутні, відтак умови Договору є дійсними на момент розгляду судом даної справи.

З матеріалів справи вбачається, що об`єктом теплопостачання за Договором є приміщення № ХІІ, ХІ (літ. А-9), загальна площа 930,4 кв.м., які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 133.

В матеріалах справи міститься витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 107962114 від 18.12.2017, зі змісту якого вбачається, що нежиле приміщення ХІ підвалу (літ. А-9), яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 133, зареєстроване на праві приватної власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія ЗС1".

Позивач в позові вказує, що на виконання умов Договору Теплопостачальна організація відпустила теплову енергію відповідачу за період з листопада 2019 по травень 2020 на загальну суму 158184,19 грн. При цьому зазначає, що відповідач здійснив часткову оплату основного боргу за спірний період в розмірі 20665,12 грн., таким чином сума заборгованості відповідача складає 137519,07 грн. Разом з тим вказує, що відповідач не з`явився до позивача для отримання рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії в порядку, визначеному Договором, тому Концерн «Міські теплові мережі» направив розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу відповідача поштовою кореспонденцією. Зазначає, що відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених в рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії на адресу Концерну «Міські теплові мережі» не надав, належним чином оформлені акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період не повернув, тобто фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами, нарахованими позивачем до оплати за відповідні періоди.

В матеріалах справи міститься претензія за вих. № 471/05-юр від 20.08.2020, в якій позивач вимагає відповідача терміново вирішити питання погашення заборгованості і добровільно сплатити заборгованість в сумі 137519,07 грн. за відпущену теплову енергію за договором № 204217 від 01.02.2019. На підтвердження факту направлення на адресу відповідача вказаної претензії позивач надав копію фіскального чеку від 20.08.2020 та реєстру відправленої замовленої кореспонденції.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір купівлі-продажу, різновидом якого є договір на постачання продукту, яким виступає теплова енергія та її види. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать про те, що учасниками судового процесу є суб`єкти господарювання, в розумінні ст. 55 ГК України, тому до спірних правовідносин слід застосувати норми права, які регулюють питання постачання продукції теплової енергії, зокрема договір постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Так, згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Тобто, положення про порядок оплати товару - теплової енергії, його ціни, порядку розрахунків потрібно брати із загальних положень, присвячених договору купівлі-продажу, а саме використовувати вимоги ст. ст. 655-697 ЦК України.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобов`язаний сплатити повну ціну переданого товару.

Відповідно до спеціальної норми права, передбаченої у статтях 24, 25 Закону України Про теплопостачання № 2633-IV від 02.06.2005 року споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, а також відповідних нормативно-правових актів. Статтями 13, 14, 21-22 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 2189-VІІІ від 09.11.2017 передбачені умови укладення договорів на теплопостачання.

Умовами п. 6.5. Договору визначено, що Споживач зобов`язується щомісячно сплачувати за теплову енергію в наступному порядку: розрахунки за договором здійснюються споживачем до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі рахунку за відповідний місяць, який вручається Споживачу особисто або надсилається йому поштовим відправленням за вказаною у цьому Договору адресою.

Згідно із п. 6.6. Договору приймання-передача теплової енергії, відпущеної та спожитої споживачем у відповідному розрахунковому місяці, оформлюється актом приймання-передачі.

Предметом позову в даній справі є вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за теплову енергію в сумі 137519,07 грн., який виник за період з листопада 2019 по травень 2020.

Заявивши позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію позивач зобов`язаний довести суду факт постачання теплової енергії відповідачу за спірний період, довести обсяг поставленої теплової енергії та її вартість, надати докази часткової оплати відповідачем заборгованості за спірний період (платіжні документи).

На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, позивач надав підписаний зі свого боку акт приймання-передачі теплової енергії № 204217 від 31.03.2020 за березень 2020 на суму 164138,23 грн., рахунок № 204217 від 31.03.2020 за теплову енергію за березень 2020 на суму 164138,23 грн.

При цьому докази, які підтверджують факт постачання теплової енергії відповідачу за Договором (акти приймання-передачі теплової енергії) за спірний період з листопада 2019 по травень 2020 та рахунки на оплату теплової енергії за вказаний період позивач суду не надав.

Разом з тим позивач не надав суду докази на підтвердження здійснення відповідачем часткової оплати на суму 20665,12 грн. (платіжні документи).

Поряд з цим позивач не надав суду докази, які свідчать про направлення на адресу відповідача розрахункових документів за спірний період (рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії) поштовою кореспонденцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 ст. 80 ГПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивач не довів суду факт постачання теплової енергії відповідачу за Договором за спірний період з листопада 2019 по травень 2020, факт здійснення відповідачем часткової оплати на суму 20665,12 грн., факт направлення на адресу відповідача розрахункових документів за спірний період (рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії) поштовою кореспонденцією.

Наданими позивачем із позовною заявою доказами не підтверджується наявність у відповідача боргу за теплову енергію в сумі 137519,07 грн.

Суд в даному випадку позбавлений можливості із наданих до матеріалів справи доказів самостійно встановити вказані обставини.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог Концерну "Міські теплові мережі" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія ЗС1" заборгованості в сумі 137519,07 грн. слід відмовити.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. покладаються на позивача у справі - Концерн "Міські теплові мережі" відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач сплатив за подання до господарського суду позовної заяви в даній справі судовий збір в загальній сумі 2312,20 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 7320 від 04.08.2020 та № 9971 від 22.09.2020.

Проте за розгляд заявлених в даній справі позовних вимог позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Таким чином, позивачем переплачений судовий збір на суму 42,20 грн.

Як вказано вище в пункті 4 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд повернути надмірно сплачену суму судового збору в розмірі 42,20 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути позивачу з Державного бюджету України судовий збір в сумі 42,20 грн., сплачений згідно платіжного доручення № 7320 від 04.08.2020, про що винести відповідну ухвалу.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 4 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. У задоволенні позовних вимог Концерну "Міські теплові мережі" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія ЗС1" заборгованості в сумі 137519,07 грн. відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. покласти на позивача у справі - Концерн "Міські теплові мережі".

3. Повернути Концерну Міські теплові мережі (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, фактична адреса: 69005, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 4, ідентифікаційний код 32121458) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 42,20 грн., про що винести відповідну ухвалу.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 29.04.2021 року.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.