ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

05 травня 2021 року м. ХарківСправа № 640/7433/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат по справі

за позовом ОСОБА_1
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс Парус"
про визнання недійсним рішення загальних зборів власників багатоквартирного будинку
за участю представників:

позивача - Москаль Р.Б.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.04.2021 у справі № 640/7433/18 позов задоволено. Визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс Парус" (ідентифікаційний код 39050771), розташованого за адресою: м. Харків, вул. Барабашова, буд. 36-А , оформлене протоколом від 03.11.2017. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс Парус" на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

22 березня 2021 року представник позивача на підставі ч.8 ст. 129 ГПК України подав до суду заяву (вх.№ 6392), згідно якої заявляв, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ним будуть подані докази про понесення позивачем судових витрат у зв`язку з розглядом даної справи.

ОСОБА_1 , через канцелярію суду 26.04.2021 за вх.№ 9434, надав заяву в порядку ч.8 ст.129 ГПК України, згідно якої просить суд покласти на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс Парус" судові витрати у розмірі 32491,98 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2021 було прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат по справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на "05" травня 2021 р. о 14:00.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заяву про розподіл судових витрат по справі та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з`явився.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат по справі , суд зазначає наступне.

Згідно заяви позивач вказує, що він поніс наступні судові витрати:

12821,98 грн. - витрати на професійну правничу допомогу у Київському районному суді м. Харкова (акт приймання-передачі юридичних послуг від 18.10.2018р. із ФОП Москаль Р.Б., договір про надання юридичних послуг №17/04/18 від 17 квітня 2018р.);

7445,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу у Апеляційному суді Харківської області (акт приймання-передачі юридичних послуг від 22.02.2019р.);

5945,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу у Верховному Суді (акт приймання-передачі юридичних послуг від 20.10.2020р);

6210,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу у Господарському суді Харківської області (акт приймання-передачі юридичних послуг від 22.04.2021р.).

Також, в підтвердження судових витрат позивач надає наступні платіжні доручення: від 27.04.2018р. на суму 5000,00 грн.; від 31.05.2018р. на суму 5000,00 грн.; від 22.12.2018р. на суму 5000,00 грн.; від 01.08.2019р. на суму 3000,00 грн.; від 26.10.2020р. на суму 5000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи 17.04.2018 між ОСОБА_1 (замовник) та суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою - підприємцем Москаль Роман Богданович було укладено договір № 17/04/18 про надання юридичних послуг (надалі - договір).

За цим договором виконавець зобов`язувався надати замовнику юридичні послуги, пов`язані із наданням консультацій у сфері цивільного права та процесу, підготовкою позовних матеріалів до суду та представництвом інтересів замовника в Київському районному суді м. Харкова за позовом замовника до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс ПАРУС» (ОСББ «ЖК ПАРУС»), ідентифікаційний код юридичної особи: 39050771 про визнання недійсними рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс ПАРУС» багатоквартирного будинку №36-А по вул. Барабашова оформлених протоколом від 03.11.2017 р. та визнання незаконною бездіяльності ОСОБА_2 , а замовник зобов`язувався прийняти та оплатити ці послуги на умовах цього договору (п.1.1. договору).

Юридичні послуги за даним договором включають в себе: надання усних юридичних консультацій у сфері цивільного, цивільно-процесуального права; складання необхідних проектів процесуальних документів за підписом замовника чи процесуальних документів; представництво інтересів замовника в судових засіданнях та перед третіми особами з питань, що витікають із предмету цього договору (п.1.2. договору).

Здача-приймання сторонами наданих послуг здійснюється за актами здачі - приймання наданих послуг, підписаним обома сторонами (п.1.3. договору).

У випадку необхідності, сторони можуть розширити обсяг надання юридичних послуг, про що вони укладуть відповідну додаткову угоду до цього договору (п.1.4. договору).

21.12.2018 між ОСОБА_1 та суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою - підприємцем Москаль Роман Богданович були укладені наступні додаткові угоди до договору № 17/04/18 про надання юридичних послуг: № 1 від 21.12.2018; № 2 від 25.07.2019 та № 3 від 30.09.2020.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлену правову позицію, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною четвертою статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Статтями 26, 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

З матеріалів справи вбачається, що у Господарському суді Харківської області інтереси позивача представляв - Москаль Р.Б., який діяв на підставі довіреності від 24.02.2020 року та свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю № 1088 від 26.06.2002.

Проте, договір про надання юридичних послуг № 17/04/18 від 17.04.2018 року, укладений між позивачем та суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою - підприємцем Москаль Роман Богданович, відповідно до норм ГПК України та Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" не може слугувати належними доказами понесених витрат у цій справі пов`язаних з оплатою послуг Москаль Р.Б. саме як послуг адвоката.

Відтак, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч.1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255 - 257 ГПК України, до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.05.2021.

Суддя А.М. Буракова

справа № 640/7433/18

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.