номер провадження справи 18/31/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 справа № 908/271/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Левкут Вікторії Вікторівни, розглянувши матеріали справи № 908/271/21

за позовом Заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Молодіжна, буд. 3) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах

1. Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 11)

2. Управління комунальної власності Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Набережна, буд. 24)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Енергодар (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Енергетиків, буд. 14, приміщення 159)

про стягнення 15585,48 грн.

Без повідомлення (участі) представників учасників справи

Заявлено позовні вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Енергодар про стягнення 15585,48 грн. основного боргу по сплаті орендних платежів на підставі договору оренди №19-18 від 01.11.2018.

Позовні вимоги вмотивовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо сплати орендних платежів за договором оренди №19-18 від 01.11.2018. Як вказує прокурор, внаслідок неповної сплати та несплати до місцевого бюджету коштів за оренду комунального майна станом на 30.10.2020 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 15585,48 грн. Підставою представництва інтересів держави прокурор зазначає те, що невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором завдає шкоди інтересам держави, а Енергодарська міська рада та Управління комунальної власності Енергодарської міської ради не вжили жодних заходів щодо стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог прокурор послався на приписи ст. 131-1 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 610, 629, 762 ЦК України, ст.ст. 193, 232, 286 ГК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2021 справу № 908/271/21 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.02.2021, після усунення прокурором обставин, які зумовили залишення позову без руху, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/271/21; присвоєно справі номер провадження 18/31/21; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання; встановлено відповідачу строк для надання суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 19.02.2021. Встановлено прокурору та позивачу строк для надання суду відповіді на відзив на позов, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Сторони повідомлені про розгляд справи, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштової кореспонденції представнику прокуратури 02.03.2021, повноважним представникам позивачів-1, 2 01.03.2021 та повноважному представнику відповідача 02.03.2021.

Відзив на адресу суду від відповідача у встановлений в ухвалі суду від 24.02.2021 у справі № 908/271/21 процесуальний строк для подачі відзиву не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача у цей строк не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Щодо строку розгляду справи по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Провадження у даній справі відкрито 24.02.2021. Отже, суд мав розпочати розгляд справи по суті після 26.03.2021 та закінчити 26.04.2021.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 №255 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), установлено з 12 березня до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин, дія якого неодноразово продовжувалася і наразі не припинена.

З 17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), яким внесено зміни до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

За період дії карантину звернень щодо необхідності реалізації своїх прав у більш тривалий строк від учасників справи не надходило.

Оскільки карантинні заходи в Україні не скасовані, з метою недопущення безпідставного затягування строку розгляду справи, враховуючи те, що сторонам надана можливість подати свої процесуальні заяви, навести доводи та заперечення суду з урахуванням строку дії карантину, зважаючи на знаходження судді-доповідача у справі Левкут В.В. на лікарняному з 16.03.2021 по 02.04.2021 та з 19.04.2021 по 07.05.2021 у відпустці, суд ухвалив розпочати розгляд справи по суті та прийняти рішення у справі 11.05.2021 за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, без повідомлення (участі) у судовому засіданні представників прокурора, позивачів та відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Енергодарською місцевою прокуратурою в ході реалізації конституційної функції представництва інтересів держави в суді в порядку ст. 131-1 Конституції України та статей 23, 24 Закону України «Про прокуратуру» вивчено стан дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства при використанні майна комунальної власності Енергодарської міської ради.

Встановлено, що Управлінням комунальної власності Енергодарської міської ради (Орендодавцем, позивачем-2 у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Енергодар» (Орендодавцем, відповідачем у справі) 01.11.2018 укладений договір оренди № 19-18 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору на підставі протокольного рішення комісії з розгляду заяв та звернень щодо оренди комунального № 4-18 від 03.08.2018, наказів в.о. начальника управління комунальної власності від 14.08.2018 № 76 «Про надання в оренду комунального майна» та від 12.09.2018 № 103 «Про зміну орендованої площі», Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове володіння та користування наступне майно: нежитлове приміщення № 133 (серверна) у житловому будинку, що розташоване за адресою: місто Енергодар, пр. Будівельників, 29, загальною площею 49,2 кв. м.

Згідно незалежної оцінки вартість майна, що передається в оренду станом на 27 серпня 2018 року складає 435032,00 грн. (п. 1.2 Договору).

В пункті 2.1 Договору, керуючись ст. 631 ЦК України, сторони встановили, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01 вересня 2018 року. Строк дії договору складає одинадцять місяців і діє з 01.09.2018 до 01.08.2021.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що орендна плата за оренду комунального майна згідно з Методикою розрахунку плати за оренду майна, що знаходиться комунальній власності територіальної громади м. Енергодар, затвердженою рішенням Енергодарської міської ради від 27.06.2007 № 10 і на момент розрахунку складає 2900,21 грн. без урахування ПДВ за перший місяць оренди. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

За змістом п. 3.2 Договору, Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Орендодавця.

Відповідно до підпункту г) п. 5.1 Договору Орендар зобов`язаний вчасно та в повному обсязі вносити Орендодавцю орендну плату шляхом перерахування грошових коштів на його поточний рахунок (до міського бюджету).

На виконання умов Договору згідно Акта приймання-передачі нежитлових приміщень в оренду від 01.11.2018 Орендодавцем передано Орендарю нежитлове приміщення № 133 (серверна) у житловому будинку, що розташоване за адресою: місто Енергодар, проспект Будівельників, 29, загальною площею 49,2 кв. м.

ТОВ «Місто для людей Енергодар» взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного перерахування орендної плати належним чином не виконані, у зв`язку з чим станом на 30.10.2020 утворилась заборгованість за договором 15 585,48 грн.

Вказана заборгованість утворилась внаслідок неповної сплати та несплати ТОВ «Місто для людей Енергодар» до місцевого бюджету коштів за оренду комунального майна за наступні періоди: сальдо на 31.12.2019 - 3843,52 грн.; квітень 2020 року - 3862,63 грн.; червень 2020 року - 3905,21 грн.; липень 2020 року - 3913,02 грн.; серпень 2020 року - 3889,54 грн.; вересень 2020 року - 3881,76 грн.; жовтень 2020 року - 3901,16 грн.

Виставлені Управлінням комунальної власності Енергодарської міської ради рахунки по договору за спірний період з визначеними сумами орендної плати за договором, які підлягають сплаті в місцевий бюджет, ТОВ «Місто для людей Енергодар» особисто отримані в Управлінні комунальної власності Енергодарської міської ради, що підтверджено підписом на других примірниках письмових рахунків від 18.02.2020 № 10829, від 16.03.2020 № 11004, від 18.05.2020 № 11240, від 16.06.2020 № 11357, від 19.08.2020 № 11622, від 17.09.2020 № 11740.

В подальшому сторонами 30.10.2020 укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди комунального майна від 01.11.2018, відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання договору оренди нерухомого майна № 19-18.

Відповідно до Акту приймання-передачі повернення із оренди від 30.10.2020 об`єкт оренди прийнято із користування ТОВ «Місто для людей Енергодар».

Зважаючи на невиконання ТОВ «Місто для людей Енергодар» взятих на себе зобов`язань щодо сплати орендних платежів в повному обсязі та у визначений Договором строк, Управлянням комунальної власності ЕМР направлялись на адресу відповідача вимоги від 06.10.2020, від 04.12.2020 про погашення заборгованості, в тому числі за договором №19-18 від 01.11.2018, які залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення заборгованості по орендним платежам стало підставою для звернення Заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Енергодарської міської ради та Управління комунальної власності Енергодарської міської ради до суду з відповідним позовом.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з приписами частин 3, 4 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ч. 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Згідно частити 3 даної статті прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Таким чином, прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, за виключенням державних компаній.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, не житлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Згідно з ч. 2-3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», контроль за виконанням умов договорів оренди нерухомого та рухомого майна покладається на орендодавців майна.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами

Згідно ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Отже, міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідні територіальні громади та здійснює від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження органу місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами.

Як представницький орган територіальної громади, рада у цих відносинах за законом набуває повноважень суб`єкта права комунальної власності на доходи місцевих бюджетів.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міська рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад.

У межах вказаної норми закону Енергодарською міською радою створено Управління комунальної власності. Рішенням тридцять четвертої сесії Енергодарської міської ради шостого скликання №192 від 24.07.2015 затверджено положення про Управління комунальної власності Енергодарської міської ради, відповідно до якого Управління комунальної власності Енергодарської міської ради є виконавчим органом Енергодарської міської ради, основним завданням якого є реалізація державної та регіональної політики у сфері управління майном комунальної власності територіальної громади міста.

Відповідно до п. 3.5 Положення про Управління комунальної власності Енергодарської міської ради на Управління покладено здійснення контролю та прийняття рішення з питань ефективного використання комунального майна, поліпшення його використання.

Таким чином, Управління комунального майна Енергодарської міської ради є уповноваженим органом у сфері оренди комунального майна.

З огляду на вищевикладене, Енергодарська міська рада та Управління комунальної власності Енергодарської міської ради є органами, уповноваженими здійснювати функції держави у спірних правовідносинах і є належними позивачами у даній справі.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 69 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду місцевого бюджету належать, зокрема, надходження від орендної плати за користування майновим комплексом та іншим майном, що перебуває в комунальній власності.

Недоотримання орендної плати фактично ослаблює економічні основи місцевого самоврядування в місті, позбавляє частково можливості спрямувати кошти бюджету на реалізацію програм соціально-економічного розвитку та інші місцеві програми, а також розподіляти видатки міського бюджету на охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, соціальне забезпечення громадян, охорону навколишнього природного середовища.

Несплата ТОВ «Місто для людей Енергодар» орендної плати завдає шкоди інтересам територіальної громади міста, оскільки грошові кошти від користування комунальним майном до міського бюджету фактично не надійшли. Також, ненаповнення міського бюджету зачіпає економічні інтереси держави в особі органів місцевого самоврядування, дискредитує державну політику у сфері орендної плати.

Таким чином, невжиття заходів представництва, направлених на стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за користування комунальним майном, призводить до ненадходження до місцевого бюджету коштів, необхідних для забезпечення функцій та повноважень місцевого самоврядування, визначених Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», чим порушуються інтереси держави.

З огляду на вищезазначене та враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави, а також визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, суд дійшов до висновку, що прокурор обґрунтовано, у межах своїх повноважень, звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За своєю правовою природою Договір, за яким між позивачем і відповідачем склалися господарські правовідносини, є договором найму.

Згідно з ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до пункту 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За приписами ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Пунктом 1 статті 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак орендна плата відповідачем в обумовлені укладеним ним з Управлінням комунальної власності ЕМР Договором розмірі та строки не внесена, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за Договором в розмірі 15585,48 грн.

Заборгованість відповідачем на момент розгляду справи не погашено. Доказів наявності підстав для звільнення від оплати орендних платежів у спірний період відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, суд визнав, що позовна вимога про стягнення з відповідача 15585,48 грн. заборгованості по орендним платежам за Договором оренди комунального майна заявлена обґрунтовано і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст. 74 ГПК України і не надав суду доказів, які могли б свідчити про виконання зобов`язання щодо сплати орендних платежів.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 46, 74, 76-80, 129, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Енергодар (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Енергетиків, буд. 14, приміщення 159; ідентифікаційний код 42090091) на користь Управління комунальної власності Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Набережна, буд. 24; ідентифікаційний код 26249961) 15585,48 грн. (п`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять грн. 48 коп.) заборгованості за оренду комунального майна за договором від 01.11.2018 № 19-18 на р/р UA 0008015, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, . Видати наказ.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Енергодар (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Енергетиків, буд. 14, приміщення 159; ідентифікаційний код 42090091) на користь Запорізької обласної прокуратури (69057, м. Запоріжжя. вул. Матросова, буд. 29-а) в особі Енергодарської місцевої прокуратури (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Молодіжна, буд. 3), р/р UА000271, банк отримувача - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ) кошти, витрачені у 2021 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держав в суді, у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено, оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 13.05.2021.

Суддя В.В. Левкут