РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.05.2021Справа № 910/3278/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільна група «Богдан»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа»

про стягнення 385 187,16 грн

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільна група «Богдан» (далі - ТОВ «Богдан» АГ» позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» (далі - ТОВ «Група Електроюа», відповідач) про стягнення 385 187,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач постався на неналежне виконання відповідачем його обов`язку своєчасно та в повному обсязі оплатити орендну плату та інші платежі, передбачені договором оренди № 58 від 01.04.2019.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 385 187,16 грн, з яких: 290 000,00 грн - основний борг (орендна плата за період з 06.06.2020 по 31.01.2021); 3 220,00 грн - 3% річних 10 906,57 грн - пеня; 6 897,82 грн - інфляційна складова боргу; 71 385,10 грн - вартість комунальних послуг, спожитих за період з 01.09.2020 по 31.12.2020; 614,00 грн - 3% річних, нараховані на вартість комунальних послуг; 1 090,79 грн - пеня, нарахована на вартість комунальних послуг; 1 072,88 грн - інфляційна складова боргу, нарахована на вартість комунальних послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2021 відкрито провадження у справі № 910/3278/21 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Так, ухвала суду від 05.03.2021 отримана позивачем 11.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 013. Вказана ухвала також була отримана відповідачем 17.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 017.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

01.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомобільна група «Богдан» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електроюкрейн» (орендар) був укладений договір оренди № 58 (далі - договір).

01.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Електроюкрейн», Товариством з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомобільна група «Богдан» була укладена тристороння додаткова угода до вищевказаного договору оренди про зміну сторони у зобов`язанні, згідно з умовами якої ТОВ «Електроюкрейн» передало, а ТОВ «Група Електроюа» прийняла весь обсяг прав та обов`язків, що виникли у ТОВ «Електроюкрейн» на підставі договору оренди № 58 від 01.04.2019.

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти в тимчасове, платне користування без права викупу нежитлові приміщення, а саме: частину приміщень № 148, що знаходяться на балансі орендодавця (надалі - приміщення, об`єкт оренди) на умовах, визначених у даному договорі, своєчасно сплачувати орендну плату, інші платежі, передбачені цим договором та після припинення цього договору повернути об`єкт оренди орендодавцю в належному стані.

Згідно з п. 1.2 договору приміщення, передані в оренду, знаходяться за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 125 (стара адреса: м. Дніпро, проспект Газети «Правда», буд. 125).

Пунктом 1.3 договору передбачено, що разом з приміщенням в оренду також передаються інженерні комунікації, мережі, технічних, засоби, обладнання та системи (перелік яких зазначається в додатках до договору, які являються його невід`ємною частиною).

Загальна площа приміщень, переданих в оренду, становить: 559,1 м. кв. (п. 1.4 договору).

У п. 2.1 договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє з 01.04.2019 до 30.11.2020.

Положеннями п. 4.3.4 договору на орендаря покладений обов`язок своєчасно в порядку, встановленому договором, здійснювати щомісячні орендні платежі та оплату комунальних послуг, а у разі невиконання або неналежного виконання, порушення умов договору - сплатити орендодавцю неустойку, штраф, пеню.

Відповідно до п. 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 08.04.2019) щомісячний розмір орендної плати в місяць за орендовані приміщення становить:

3.1.1) за період з 01.04.2019 по 31.05.2019, розмір щомісячної орендної плати становить 18 750,00 грн без ПДВ, в тому числі ПДВ за ставкою 20%, що становить 3 750,00 грн, всього з ПДВ за ставкою 20%, становить 22 500,00 грн;

3.1.2) починаючи з 01.06.2019 по 31.07.2019 розмір щомісячної орендної плати становить 15 937,50 грн без ПДВ, в тому числі ПДВ за ставкою 20%, що становить 3 187,50 грн, всього з ПДВ за ставкою 20%, становить 19 125,00 грн;

3.1.3) починаючи з 01.08.2019 по 31.08.2019 розмір щомісячної орендної плати становить 31 875,00 грн без ПДВ, в тому числі ПДВ за ставкою 20%, що становить: 6 375,00 грн, всього з ПДВ за ставкою 20%, становить 38 250,00 грн;

3.1.4) починаючи з 01.09.2019 по 31.10.2019 розмір щомісячної орендної плати становить 33 541,67 грн без ПДВ, в тому числі ПДВ за ставкою 20%, що становить: 6 708,33 грн, всього з ПДВ за ставкою 20%, становить 40 250,00 грн;

3.1.5) починаючи з 01.11.2019 розмір щомісячної орендної плати становить: 37 500,00 грн без ПДВ, в тому числі ПДВ за ставкою 20%, що становить: 7 500,00 грн, всього з ПДВ за ставкою 20%, становить 45 000,00 грн.

Згідно з п. 3.2 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 08.04.2019) оплата орендної плати здійснюється орендарем в безготівковій формі на поточний рахунок орендодавця в наступному порядку:

3.2.1) перший платіж орендар сплачує авансом за останній місяць оренда в сумі 37 500,00 грн без ПДВ, в тому числі ПДВ за ставкою 20%, що становить 7 500,00 грн, всього з ПДВ за ставкою 20%, становить 45 000,00 грн, на наступний день після підписання акту приймання-передачі майна;

3.2.2) у подальшому орендна плата сплачується орендарем наступним чином:

- до 05.06.2019 за користуванням майном за період з 01.04.2019 по 31.05.2019 орендар сплачує 37 500,00 грн без ПДВ, в тому числі ПДВ за ставкою 20%, що становить 7 500,00 грн, всього з ПДВ за ставкою 20%, становить 45 000,00 грн;

- до 05.07.2019 за користування майном за період з 01.06.2019 по 31.07.2019 орендар сплачує 31 875,00 грн без ПДВ, в тому числі ПДВ за ставкою 20%, що становить 6 375,00 грн, всього з ПДВ за ставкою 20%, становить 38 250,00 грн

- до 05.08.2019 за користування майном за період з 01.08.2019 по 31.08.2019 орендна плата сплачується орендарем в розмірі 31 875,00 грн без ПДВ, в тому числі ПДВ за ставкою 20%, що становить 6 375,00 грн, всього з ПДВ за ставкою 20% становить 38 250,00 грн;

- до 05.09.2019 за користування майном за період з 01.09.2019 по 30.09.2019 орендна плата сплачується орендарем в розмірі: 33 541,67 грн без ПДВ, в тому числі ПДВ за ставкою 20%, що становить: 6 708,33 грн, всього з ПДВ за ставкою 20%, становить: 40 250,00 грн;

- до 05.10.2019 за користування майном за період з 01.10.2019 по 31.10.2019 орендна плата сплачується орендарем в розмірі: 33 541,67 грн без ПДВ, в тому числі ПДВ за ставкою 20%, що становить: 6 708,33 грн, всього з ПДВ за ставкою 20%, становить: 40 250,00 грн;

- починаючи з 01.11.2019 орендна плата сплачується орендарем до 5 (п`ятого) числа поточного календарного місяця в розмірі: 37 500,00 грн без ПДВ, в тому числі ПДВ за ставкою 20%, що становить: 7 500,00 грн, всього з ПДВ за ставкою 20%, становить: 45 000,00 грн.

У п. 3.10 договору сторони дійшли згоди, що індексація щомісячної орендної плати не проводиться.

За умовами додаткової угоди № 2 від 06.04.2020 у зв`язку з введенням Кабінетом Міністрів України у період з 12.03.2020 до 24.04.2020 на усій території України загального карантину, що спричинило часткове припиненням орендарем своєї господарської діяльності в об`єкті оренди, сторони керуючись пунктами 3.3-3.4 статті 3 договору сторони дійшли згоди знизити щомісячну орендну плату за договором, наступним чином:

- починаючи з 01.03.2020 по 30.04.2020 зменшити розмір щомісячної орендної плати на суму: 18 750,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ по ставці 20%, становить 3 750,00 грн, разом з ПДВ за ставкою 20% становить: 22 500,00 грн, відповідно розмір орендної плати в місяць по Договору у період з 01.03.2020 по 30.04.2020 становитиме 18 750,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ по ставці 20%, становить 3 750,00 грн, разом з ПДВ за ставкою 20% становить: 22 500,00 грн.

01.04.2019 орендодавець передав орендарю приміщення, обумовлене укладеним ними договором оренди № 58 від 01.04.2019, про що сторони склали акт приймання-передачі.

Пунктом 3.8 договору визначені витрати з утримання об`єкта оренди (оплата комунальних послуг).

Так, згідно з п. 3.8.1 договору крім орендної плати, зазначеної у п. 3.1 договору, орендар зобов`язаний компенсувати орендодавцю витрати, пов`язані із забезпеченням орендованих приміщень електричною енергією, тепло-, водо-, газопостачанням, транспортуванням газу, обслуговуванням інженерних комунікацій, а також компенсацію за каналізацію стічних вод, викиди і скиди та інші витрати, що несе орендодавець у зв`язку з діяльністю орендаря. Розмір компенсації розраховується на підставі тарифів підприємств - постачальників комунальних послуг і складеного орендодавцем розрахунку споживання орендарем зазначених послуг згідно з виставленими орендодавцю до оплати рахунками у порядку, передбаченому договором.

Відповідно до п. 3.8.4 договору орендар компенсує комунальні послуги на підставі рахунків, виставлених орендодавцем, протягом 3 (трьох) банківських днів від дати одержання рахунку. Орендар зобов`язаний самостійно отримати від постачальників комунальних послуг відповідні рахунки на оплату комунальних послуг та направити їх Орендодавцю. У разі відсутності у орендодавця рахунків від постачальників комунальних послуг та їх несвоєчасної оплати, відповідальність за відключення несе орендар. Крім того орендар сплачує (компенсує) орендодавцю всі нараховані в зв`язку з несвоєчасною сплатою пені та штрафи.

Судом встановлено, що згідно з положеннями п. 2.1 вищевказаного договору строк його дії, а також строк оренди приміщення сплив 30.11.2020. Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що орендар повернув орендодавцю зазначене приміщення.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджував, що відповідач не виконав свій обов`язок щодо сплати орендної плати за червень-жовтень 2020 року, грудень 2020 року та січень 2021 року. При цьому заборгованість за червень 2020 року становить лише 20 000,00 грн, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості по сплаті орендної плати за вказаний період становить 290 000,00 грн (45 000,00 грн * 6 місяців = 270 000,00 грн + 20 000,00 грн = 290 000,00 грн). Відповідач доказів протилежного суду не надав.

Позивач також стверджував про наявність у відповідача заборгованості по оплаті комунальних послуг, спожитих за період 01.09.2020 по 31.12.2020, у розмірі 71 385,10 грн.

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованості по орендній платі за червень-жовтень 2020 року, грудень 2020 року та січень 2021 року в розмірі 290 000,00 грн, заборгованість по оплаті комунальних послуг, спожитих за період з вересня по грудень 2020 року у розмірі 71 385,10 грн та нараховані на вказані заборгованості пеню, 3% річних та інфляційну складову боргу.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність вимог позивача суд керувався таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Положеннями ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України на орендаря покладений, зокрема, обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Частиною 1 ст. 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, які б підтверджували оплату ним заборгованості по орендній платі перед позивачем в розмірі 290 000,00 грн або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості з оплати орендної плати за червень-жовтень 2020 року, грудень 2020 року та січень 2021 року у розмірі 290 000,00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Судом встановлено, що згідно з положеннями п. 3.8.4 укладеного сторонами договору орендар компенсує комунальні послуги на підставі рахунків, виставлених орендодавцем, протягом 3 (трьох) банківських днів від дати одержання рахунку.

Позивач долучив до матеріалів позовної заяви рахунки на оплату комунальних послуг № АГ2143 від 01.09.2020, № АГ2172 від 18.09.2020, № АГ2408 від 19.10.2020, № АГ2426 від 21.10.2020, №№ АГ2678, АГ2679 від 18.11.2020, №№ АГ2920, АГ2885від 30.11.2020, №№ АГ3109, АГ3110, АГ3111, АГ3112 від 31.12.2020 на загальну суму 78 660,06 грн.

Однак, звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджував про наявність у відповідача заборгованості з оплати комунальних послуг, спожитих протягом вересня-грудня 2020 року, у меншому розмірі, а саме у розмірі 71 385,10 грн, яку й просив стягнути. Відповідач доказів того, що заборгованість по сплаті комунальних послуг за вказаний період є меншою, ніж просить стягнути позивач, або доказів відсутності такої заборгованості суду не надав.

Водночас, стверджуючи про направлення відповідачу рахунків на оплату комунальних послуг електронною поштою та засобами поштового зв`язку, позивач не долучив до матеріалів справи будь-яких доказів на підтвердження зазначеного. Тому встановити факт направлення та отримання відповідачем таких рахунків безпосередньо після їх складення позивачем не вбачається за можливе.

Поряд з наведеним судом встановлено, що направляючи копію даної позовної заяви та долучених до неї доказів на адресу відповідача, позивач направив на адресу відповідача, у тому числі, й перелічені вище рахунки на оплату спожитих комунальних послуг.

Судом також встановлено, що дана позовна заява та долучені до неї докази були вручені відповідачу підприємством поштового зв`язку 27.02.2021. Таким чином, з урахуванням положень п. 3.8.4 укладеного сторонами договору, останнім днем строку сплати вказаних рахунків було 03.03.2021, відповідно на момент розгляду та вирішення даного спору судом строк виконання відповідачем відповідного грошового зобов`язання настав.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості з оплати комунальних послуг за вересень-грудень 2020 року у розмірі 71 385,10 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню, нараховану на несплачену орендну плату, в розмірі 10 906,57 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач орендну плату за червень-жовтень 2020 року, грудень 2020 року та січень 2021 року оплатив частково, відтак допустив порушення зобов`язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 6.3 договору передбачено, якщо орендар допустить прострочення під час сплати орендної плати, перерахування сум компенсацій за комунальні послуги чи оплаті додаткових послуг в порядку та на умовах передбачених цим договором, він зобов`язаний сплатити орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Здійснивши власний розрахунок пені за визначені позивачем періоди нарахування, суд встановив що її розмір становить 12 958,79 грн, тобто є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача пені заявлена ним правомірно та обґрунтовано і підлягає задоволенню у розмірі, визначеному позивачем, а саме в розмірі 10 906,57 грн.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 3 220,00 грн та інфляційну складову боргу в розмірі 6 897,82 грн, нараховані на несплачену орендну плату.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за визначені позивачем періоди нарахування, суд встановив що їх розмір становить 3 236,42 грн, тобто є більшим ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних заявлена ним правомірно та обґрунтовано і підлягає задоволенню у розмірі, визначеному позивачем, а саме в розмірі 3 220,00 грн.

Здійснивши власний розрахунок інфляційної складової боргу за визначені позивачем періоди нарахування, суд встановив що її розмір становить 11 749,01 грн, тобто є більшим ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу заявлена ним правомірно та обґрунтовано і підлягає задоволенню у розмірі, визначеному позивачем, а саме в розмірі 6 897,82 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 1 090,79 грн, 3% річних в розмірі 614,00 грн та інфляційної складової боргу в розмірі 1 072,88 грн, нарахованих на заборгованість за комунальними послугами, суд вказує таке.

Матеріали справи свідчать, що єдиним наявним у матеріалах справи доказом направлення позивачем та отримання відповідачем рахунків на оплату комунальних послуг є доказ направлення відповідачу даного позову, до якого такі рахунки були долучені.

Судом раніше встановлено, що даний позов та додані до нього рахунки на оплату комунальних послуг були вручені відповідачу підприємством поштового зв`язку 27.02.2021, тому з урахуванням положень п. 3.8.4 укладеного сторонами договору, останнім днем строку сплати вказаних рахунків було 03.03.2021, а порушення виконання вказаного грошового зобов`язання почалось з 04.03.2021.

Відповідно нарахування пені, 3% річних та інфляційної складової боргу буде правомірним з 04.03.2021. Однак, позивач припиняє нарахування пені, 3% річних та інфляційної складової боргу 19.02.2021, тобто до того моменту, коли початок нарахування вказаних штрафних санкцій та матеріальних втрат буде правомірним.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що суд позбавлений права самостійно визначати період нарахування заявлених до стягнення штрафних санкцій та матеріальних втрат і зобов`язаний виключно перевіряти наданий позивачем розрахунок в межах визначених позивачем періодів нарахувань, суд відмовляє у задоволенні вимог про стягнення пені в розмірі 1 090,79 грн, 3% річних в розмірі 614,00 грн та інфляційної складової боргу в розмірі 1 072,88 грн, нарахованих на заборгованість за комунальними послугами.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в розмірі 290 000,00 грн, заборгованості по оплаті комунальних послуг в розмірі 71 385,10 грн, 3% річних в розмірі 3 220,00 грн, пені в розмірі 10 906,57 грн та інфляційної складової боргу в розмірі 6 897,82 грн, нарахованих на заборгованість по орендній платі.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 1 090,79 грн, 3% річних в розмірі 614,00 грн та інфляційної складової боргу в розмірі 1 072,88 грн, нарахованих на заборгованість за комунальними послугами, суд відмовляє.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» (03087, м. Київ, вул. Пітерська, буд. 5-А, ідентифікаційний код 42869331) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільна група «Богдан» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 8, ідентифікаційний код 32347815) заборгованість по орендній платі в розмірі 290 000,00 грн (двісті дев`яносто тисяч грн 00 коп.), заборгованість по оплаті комунальних послуг в розмірі 71 385,10 грн (сімдесят одна тисяча триста вісімдесят п`ять грн 10 коп.), 3% річних в розмірі 3 220,00 грн (три тисячі двісті двадцять грн 00 коп.), пеню в розмірі 10 906,57 грн (десять тисяч дев`ятсот шість грн 57 коп.), інфляційну складову боргу в розмірі 6 897,82 грн (шість тисяч вісімсот дев`яносто сім грн 82 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 736,14 грн (п`ять тисяч сімсот тридцять шість грн 14 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 14.05.2021.

Суддя О.Г. Удалова