ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.04.2021 Справа № 920/1075/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А. за участі секретаря судового засідання Осокіної А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/1075/20 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (40021, м. Суми, вул. Лебединська, 13, код 03352432),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Таланпром» (42000 Сумська область, м. Ромни, вул. Римаренків, буд. 24, ідентифікаційний код 30033103),

про стягнення 543 432,70 грн,

за участю представників сторін:

позивача: Сіденко Л.В. за довіреністю від 23.12.2019 № 007.1Др-187-1219,

відповідача: Кондратенко М.М згідно ордеру від 03.12.2020 серії ВМ № 1003658.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернувся позивач із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 543 432,70 грн вартості необлікованого (донарахованого) природнього газу, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вмотивовані встановленням працівниками позивача під час контрольного огляду вузла обліку природного газу 27.01.2020 факту роботи комерційного вузла газу в позаштатному режимі, внаслідок чого споживанням відповідачем природного газу не обліковувалося, що підтверджується актом про порушення від 27.01.2020 № 07/5, на підставі якого позивачем донараховано відповідачу вартість необлікованого природного газу на загальну суму 543 432,70 грн.

У позовній заяві позивач повідомляє, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складається з 8 151,50 грн витрат на сплату судового збору.

Ухвалою від 30.10.2020 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 920/1075/20 в порядку загального позовного провадження та призначити підготовче засідання у справі на 10.12.2020, 11:00.

24.11.2020 від відповідача до суду надійшов відзив від 20.11.2020 № 806, в якому відповідач зазначає, що проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що підстави для донарахування об`єму природного газу відповідачеві, відповідно до підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем: визначення об`єму необлікованого природного газу за номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання споживача, починаючи з 01.01.2020 по 30.01.2020, у позивача відсутні.

08.12.2020 позивачем подано до суду відповідь на відзив від 07.12.2020 № 400007.1-СЛ-9815-1220, в якому останній зазначає, що відзив на позовну заяву не містить пояснень, міркувань та аргументів щодо наведених позивачем обставин, а також мотивів їх відхилення. Позивач зазначає, що наявність позаштатного режиму роботи, за умови якщо останній було підтверджено негативними результатами позачергової повірки, слугує підставою для зміни режиму обліку природного газу, а саме здійснення перерахунку необлікованих (донарахованих) об`ємів природного газу за номінальною потужністю газоспоживаючого обладнання відповідача.

Також позивачем зазначено, що до спірних правовідносин неможливо застосовувати норму пункту 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, оскільки зазначена норма застосовується у разі пошкодження лічильника газу або пломби, тоді як у даній справі встановлено факт роботи комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі належного позивачу лічильника газу.

Протокольною ухвалою від 10.12.2020, яка, відповідно до частини п`ятої статті 233 ГПК України, занесена до протоколу судового засідання, судом постановлено продовжити строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів до 30.01.2021.

У підготовчому засіданні від 10.12.2020 у справі № 920/1075/20 судом оголошено перерву до 21.01.2020, 10:00.

15.01.2021 представником відповідача до суду подано письмові заперечення від 15.01.2021 б/н (вх. № 354/21), де останній заперечує проти доводів позивача, викладених у відповіді на відзив та зазначає, що згідно позиції Верховного суду, яка викладена у постанові від 02.12.2020 у справі № 906/962/18, відхилення метрологічних показників лічильника згідно пункту 3 розділу 2 глави ХІ Кодексу газорозподільних систем не є порушенням та не містить такого визначення.

21.01.2021 представником відповідача подано до суду розрахунок судових витрат, який долучено судом до матеріалів цієї справи.

У підготовчому засіданні 21.01.2021 судом оголошено перерву до 28.01.2021, 15:00.

27.01.2021 від представника позивача надійшло клопотання від 26.01.2021 № 400007.1-СЛ-402-0121, відповідно до якого представник позивача просить суд викликати у судове засідання у цій справі спеціаліста головного метролога АТ «Сумигаз» - Губського Олександра Васильовича, що знаходиться за адресою: 40000, м. Суми, вул. Береста, 21, а також у наступні судові засідання у випадку їх відкладення, посилаючись на норми статті 71 ГПК України.

Також від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення від 27.01.2021 № 400007.1-СЛ-412-0121 в обгрунтування позиції позивача у справі щодо заперечень відповідача.

Відповідно до вимог частини другої статті 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом було вчинено всі дії в межах підготовчого провадження з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, суд ухвалою від 28.01.2021 постановив закрити підготовче провадження у справі № 920/1075/20 та призначити справу до судового розгляду по суті на 25.02.2021, 12:30; задовольнити клопотання представника позивача від 26.01.2021 № 400007.1-СЛ-402-0121 щодо виклику спеціаліста в судове засідання; викликати в судове засідання, яке відбудиться 25.02.2021, 12:30, в якості спеціаліста головного метролога АТ «Сумигаз» - Губського Олександра Васильовича, що знаходиться за адресою: 40000, м. Суми, вул. Береста, 21; позивачу забезпечити явку та повідомлення зазначеного спеціаліста.

23.02.2021 представником позивача подано до суду письмові заперечення від 12.02.2021 № 400007.1-СЛ-928-0221 щодо понесених витрат на правничу допомогу, в якому, посилаючись не те, що витрати відповідача на правничу допомогу є документально не підтвердженими, оскільки з наданих відповідачем документів неможливо встановити точної вартості отриманих відповідачем послуг, а також факт оплати вказаних послуг. На підставі наведеного представник позивача просить суд прийняти заперечення на розрахунок судових витрат від 21.01.2021 та зменшити суми судових витрат на професійну правничу допомогу до 1 000,00 грн.

За приписами частини першої статті 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Частиною другою наведеної правової норми встановлено, якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

У судовому засіданні по суті 25.02.2021 судом оголошено перерву до 25.03.2021, 12:00.

250.3.2021 представником позивача подано до суду клопотання від 24.03.2021 № 400007.1-СЛ-1017-0321 про долучення судової практики, відповідно до якого представник позивача з метою підтвердження своєї позиції у справі просить суд долучити до матеріалів цієї справи копії постанов судів касаційної інстанції, судів першої та апеляційної інстанції з розгляду подібних справ, а саме: постанов Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 906/102/18, від 06.08.2020 у справі № 922/3905/19, від 18.02.2021 у справі № 910/4072/18; рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2020 у справі № 916/2295/20, рішення Господарського суду Житомирської області від 17.02.2021 у справі № 906/1325/20 та постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 16.03.2021, які долучено судом до матеріалів цієї справи.

У судовому засіданні по суті 25.03.2021 судом оголошено перерву до 29.04.2021, 12:00.

Представник позивача у судовому засіданні по суті 29.04.2021 позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у письмових відзиві та запереченнях відповідача.

Згідно зі статті 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Статтею 114 ГПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Судовий процес на виконання статті 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками справи.

В судовому засіданні по суті 29.04.2021 на підставі статті 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини.

Позивач є оператором газорозподільних систем та здійснює свою діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації на підставі ліцензії на розподіл природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ, виданої за рішенням НКРЕКП № 814 від 19.06.2017.

Відповідно до Статуту АТ «Сумигаз» предметом діяльності Товариства, зокрема, є: надання послуг з розподілу природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ; розподіл природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ; створення, технічне обслуговування і експлуатація газових мереж, споруд, обладнання і приладів для газопостачання природного і скрапленого газу; виконання ремонтів газопроводів, газових приладів і пристроїв; локалізація і ліквідація аварійних ситуацій.

Відповідно до вимог глави 3 розділу V Кодексу, договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ (відповідачем) з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Взаємовідносини, що виникли між сторонами регулюються договором розподілу природного газу та Кодексом газорозподільних систем затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ).

01 січня 2016 року між АТ «Сумигаз» і ТОВ «Таланпром» укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання Заяви-приєднання № 09420ІІ0Х2УОР016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) на умовах Типового договору, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 (далі - договір). Договір укладається на невизначений строк (пункт 12.1 договору).

Договір розподілу природного газу, який є договором приєднання та у відповідності до п. 1.1 якого зазначений типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Вищевказаним договором сторони наділені взаємними правами та обов`язками.

Пунктом 1.3 договору розподілу природного газу від 01.01.2016 передбачено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документальне підтвердження споживання природного газу.

Згідно зі статті 18 Закону України «Про ринок природного газу» приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання. Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу.

Вимоги до складових частин вузла обліку природного газу, правил експлуатації приладів обліку, порядку вимірювання обсягів та визначення якості природного газу визначаються технічними регламентами та нормами, правилами і стандартами, що встановлюються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовому комплексі (частина друга статті 18 зазначеного Закону).

Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ. У споживача (відповідача) встановлено комерційний вузол обліку газу (лічильник Курс - 01А № 3134).

Пунктом 7.2 договору визначено, що оператор ГРМ має право перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на об`єкті споживача, у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем.

У позовній заяві позивач зазначає, що 27.01.2020 працівниками АТ «Сумигаз» під час контрольного огляду вузла обліку природного газу виявлено роботу комерційного вузла обліку газу в позаштатному режимі, внаслідок чого споживання природного газу не обліковувалося.

Обгрунтовучи позовні вимоги, позивач зазначає, що наявність позаштатного режиму роботи лічильника газу зафіксована позивачем у акті про порушення від 27.01.2020 № 07/5, який складено у присутності представника споживача, відповідального за газове господарство ТОВ «Таланпром» Тітаренко О.В., про що свідчить підпис у зазначеному акті.

Відповідно до абз. 2 п. 2 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

За приписами п. 8 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРМ, зокрема, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо нього відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає:

1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення;

2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення;

3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Пунктом 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ передбачено, що акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність -а приймає щодо них відповідне рішення.

Пунктом 10 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з огляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.

У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

Позивач зазначає, що під час складання акту представник відповідача не зробив до нього будь-яких зауважень чи заперечень. Про дату та час розгляду акту на засіданні комісії Оператора ГРМ відповідача повідомлено заздалегідь належним чином, шляхом внесення відповідного запису до акту, а саме, засідання комісії було заплановане на 20.02.2020 о 10.00 за адресою: м. Суми, вул. О. Береста, буд. 21, каб. 202.

Для забезпечення усунення виявленого 27.01.2020 порушення Кодексу ГРМ лічильник Курс-01 G100А1, зав. № 03134, 2008 р.в., знятий на експертизу, про що складено протокол щодо направлення ЗВТ на експертизу б/н від 30.01.2020, який також був підписаний представником споживача Тітаренко О.В. Доставка даного приладу на експертизу була здійснена представником ТОВ «Проектгазбуд» згідно договору про надання послуг від 31.01.2020 № СПГБ-20/028-ПВ, укладеного між ТОВ «Таланпром» та ТОВ «Проектгазбуд».

За результатами експертизи, що була проведена у відділі лабораторних вимірів АТ «Сумигаз» постійно діючою комісією з проведення експертиз та пломб, до якої входять як представники АТ «Сумигаз», так і представник ДП «Сумистандартметрологія», у присутності представника ТОВ «Таланпром» головного інженера Хоми С.М., було складено акт експертизи ЗВТ № 21 від 31.01.2020 з висновком про відсутність втручання в роботу лічильника, визнання непридатним лічильника через непрацездатність дисплея приладу, про що оформлена довідка про непридатність № 21 від 31.01.2020 та протокол повірки лічильника газу № 21/1 від 31.01.2020.

Згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється, зокрема, застосовувати лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Позивач звертає увагу суду на те, що невірна робота лічильника газу, в тому числі і його робота в позаштатному режимі в будь-якому випадку впливає на показники коректора об`єму газу.

Відповідно до листа ТОВ «Проектгазбуд» від 31.01.2020 № ПГБ-20/31.01-1 з проханням провести ремонт (коригування) та повірку лічильника газу КУРС-01 G100 А1 № 03134 було проведено заміну елементу живлення. Після проведення заміни елементу живлення даного лічильника дисплей приладу запрацював, що в подальшому дало можливість провести визначення метрологічних характеристик приладу. Після цього була проведена позачергова повірка лічильника газу, під час проведення повірки також було виявлено, що основна відносна похибка знаходиться поза межами допустимих значень, а саме, значення похибки вимірювання витрати газу перевищує максимально допустиме і, як наслідок, лічильник визнаний державним повірником непридатним за метрологічними характеристиками, про що оформлена довідка про непридатність № 21/2 від 31.01.2020 та складено протокол повірки лічильника № 21/2 від 31.01.2020.

У подальшому, відповідно до зазначеного вище листа ТОВ «Проектгазбуд», проведено калібрування (коригування) коефіцієнтів перетворення по даному приладу, що дало можливість привести основну відносну похибку в межі допустимих значень та визнано лічильник газу придатним до експлуатації та оформлено протокол повірки лічильника № 21 від 03.02.2020, окремо даний факт підтверджується здійсненим відтиском тавра державного повірника в паспорті та на самому лічильнику в місцях передбачених ЕД заводу виробника.

В акті про порушення від 27.01.2020 зазначено: виявлено роботу комерційного вузла обліку газу чи його складових в позаштатному режимі.

У відповідності до п. 5.1 Типового договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 5.2 Типового договору передбачено, що визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором.

Пунктом 5.3 Типового договору визначено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем.

Згідно з п. 5.4. Типового договору, порядок визначення об`єму розподіленого Споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього Договору.

Відповідно до пункту 3 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ, до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як не з вини споживача) але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать, в т.ч.: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Тобто, як зазначає позивач, споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу за вищезазначеною нормою Кодексу ГРМ, у разі виявлення позаштатної роботи ВОГ, не залежно від того відповідає коректор вимогам нормативної документації чи ні, тому дане порушення й кваліфікується як не з вини споживача (якщо коректор чи лічильник визнано таким, що не відповідає вимогам нормативної документації, за результатами висновку експертиз, в формулі розрахунку застосовується з середнє значення температури на ВОГ як в даному випадку, а максимальне).

Наявність позаштатного режиму роботи, за умови якщо останній було підтверджено негативними результатами позачергової повірки, слугує підставою для зміни режиму обліку природного газу, а саме здійснення перерахунку необлікованих (донарахованих) об`ємів природного газу за номінальною потужністю газоспоживаючого обладнання споживача.

20.02.2020 за результатами розгляду комісією з розгляду актів про порушення, яке проводилось за участю представника ТОВ «Таланпром» Хоми І.М., було прийняте рішення про визнання акту про порушення від 27.01.2020 № 07/5 правомірним та таким, що підлягає задоволенню повністю. Як наслідком встановленого порушення, зокрема, некоректної роботи лічильника, є перерахунок споживачу розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, що передбачено імперативною нормою закону, а саме: пунктом 3 глави 2 Розділу XI Кодексу ГРМ, що і було здійснено АТ «Сумигаз» та складено наслідок такого перерахунку акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу його вартості.

З урахуванням прийнятого комісією з розгляду актів про порушення рішення відносно відповідача, проведено нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу а період з 07 год. 00 хв. 01.01.2020 по 08 год. 15 хв. 27.01.2020, який склав 117 134,4 м куб за мінусом 21 850, 55 куб.м., відповідно до даних лічильника газу, що у розрахунку за день становить і 338,30 куб.м., а загалом 90 945,25 куб.м. на загальну суму 543 432,70 грн. 27.01.2020 на виконання листа ТОВ «Таланпром» від 27.01.2020 було частково припинено розподіл природного газу на газоспоживаюче обладнання, а саме, котел Sime 02 годин., котел Е600 01 один, а тому позивач вважає, що з 08 год. 15 хв. 27.01.2020 по 07 год. 00 хв. 01.02.2020, облік природного газу здійснювався по номінальній потужності газового обладнання та склав 10 636,4 м куб.

Вказані документи, як зазначає позивач, складені у відповідності до підпункту 1 п. 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ, яим визначено, що у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

У разі, якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, що і було у випадку з ТОВ «Таланпром», перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Позивач зазначає, що, враховуючи приписи Кодексу ГРМ, при виявленні порушень роботи лічильників та донарахуванні обсягів газу, встановлена позивачем непридатність лічильників покладає на відповідача обов`язок оплатити вартість донарахованого об`єму природного газу за номінальною потужністю.

Перерахунок спожитого газу за період роботи ЗВТ у позаштатному режимі здійснюється не за фактично використаний газ, а за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Номінальна потужність неопломбованого газоспоживаючого обладнання відповідача, використаного при перерахунку відповідно до наданих даних відповідача (Заява приєднання від 01.01.2016).

При цьому нормами Кодексу ГРМ передбачено донарахування за самим лише фактом непридатності приладу обліку, і воно не ставиться у залежність від наявності або відсутності вини споживача або несанкціонованого втручання споживача в роботу ЗВТ, а перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання за період з дати виходу з ладу ЗВТ до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

За інформацією НАК «Нафтогаз України» відповідно до пункту 5.13. «Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання» № 618 перерахунки об`єму про транспортованого газу проводяться у випадках:

- тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експерту повірку та ремонт);

- непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного стану вузла обліку газу;

- наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів (несправності ЗВТ).

Згідно з пунктом 5.13.1. Правил № 618 перерахунки об`єму протранспортованого газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача. У разі, якщо такі перевірки не проводились або немає актів про зняття ЗВТ, перерахунки проводяться за період, починаючи з контрактної доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно з обліковою організацією.

Враховуючи викладене, як зазначає позивач, датою останньої перевірки вважається дата, яка передувала даті перевірки, в результаті якої було виявлено несправність, але в межах поточного календарного місяця.

Відповідно до підпункту 5.13.2. пункту 5.13 Правил № 618, якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об`єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

АТ «Сумигаз» складено акт-розрахунок та рахунок на оплату № 60005209 від 05.03.2020 загальним обсягом 90 945,25 куб.м. на суму 543 432,70 грн разом із супровідним листом від 05.03.2020 № 400031-Сл-1650-0320 було отримано на руки представником ТОВ «Таланпром» Хомою І.М. 05.03.2020, про що є відмітка у копії супровідного листа.

Таким чином, на думку позивача, акт - розрахунок та рахунок на оплату на суму 543 432,70 грн відповідно до задоволеного акту про порушення від 27.01.2020 є належною підставою виникнення обов`язку у відповідача здійснити розрахунки з Позивачем.

На підставі наведеного позивач вважає, що ним здійсненні нарахування відповідачеві за результатами розгляду акту про порушення від 27.01.2020 № 07/5 у відповідності до вимог підпункту 1 п. 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ.

Крім наведеного позивач зазначає, що на підтвердження своєї позиції АТ «Сумигаз» зверталось з запитом про надання роз`яснень до виробника лічильників Курс - ТОВ «Виробничо-комерційної фірми «Курс», а саме, чи можливо під час експлуатації та/або проведення робіт з повірки, визначити момент (дату) виходу за межі допустимих значень метрологічних характеристик лічильника, та якщо лічильник газу за метрологічними характеристиками визнаний непридатним (метрологічні характеристики не відповідають нормованим), чи коректно в даному випадку лічильник обліковує спожитий природний газ та чи передає коректні (достовірні) імпульси на коректор об`єму газу.

На вказаний запит ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Курс» надало роз`яснення від 19.05.2020 № 139 про те, що в процесі експлуатації та/або повірки будь-якого лічильника газу неможливо визначити момент/дату виходу приладу за межі допустимих значень метрологічних характеристик та про те, що у випадку визнання лічильника газу непридатним до експлуатації за метрологічними характеристиками (метрологічні характеристики не відповідають нормованим), лічильник обліковує спожитий природний газ некоректно, і, відповідно, імпульси, які передаються на коректор об`єму газу не в коректними (достовірними), що призводить до некоректного (недостовірного визначення пройденого спожитого) об`єму газу через вузол обліку газу.

Відповідно до ч. 2 п. 12 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРМ якщо об`єм та/або вартість необлікованого донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Позивач у позовній заяві зазначає, що станом на 26.10.2020 ТОВ «Таланпром» не зверталось до суду щодо оскарження об`єму та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу. Вищезазначену заборгованість відповідачем не погашено, отже сума заборгованості становить 543 432,70 грн.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що підстави для донарахування об`єму природного газу відповідачеві, відповідно до підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем: визначення об`єму необлікованого природного газу за номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання споживача, починаючи з 01.01.2020 по 30.01.2020 у позивача відсутні.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Договір розподілу природного газу, який є договором приєднання та у відповідності до пункту 1.1 якого зазначений типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Пунктом 1.3 договору розподілу природного газу від 01.01.2016 передбачено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача (відповідача) до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій. які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документальне підтвердження споживання природного газу.

Відповідно до предмету договору оператор Газорозподільної системи (далі оператор ГРМ) зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені договором.

Вимоги до складових частин вузла обліку природного газу, правил експлуатації приладів обліку, порядку вимірювання обсягів та визначення якості природного газу визначаються технічними регламентами та нормами, правилами і стандартами, що встановлюються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовому комплексі (частина друга статті 18 Закону України «Про ринок природного газу»).

Облік природного газу регулюється Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 № 618, пунктом 5.9 яких встановлено, що власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку газу та порушення правил його експлуатації.

Відповідно до п. 4 ст. 1 розділ І Кодексу газорозподільних систем, вузол обліку природного газу/вузол обліку/ВОГ - сукупність засобів вимірювальної техніки, зокрема лічильник газу або звужуючий пристрій, та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об`єму природного газу, зведених до стандартних умов, визначених законодавством.

Лічильник газу - засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам`ятовування та відображення об`єму (обсягу) природного газу, що проходить через нього, та є складовою комерційного (дублюючого) вузла обліку.

Коректор об`єму газу - сукупність засобів вимірювальної техніки/які вимірюють тиск і температуру газу, що протікає у вимірювальному трубопроводі, обчислюють об`єм газу за стандартних умов, перетворюючи вихідні сигнали від лічильника газу.

Відповідно до пунктів 5.2, 5.4 договору, визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором. Порядок визначення об`єму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього договору.

У споживача ТОВ «Таланпром» встановлено комерційний вузол обліку газу (лічильник КУРС-01 G100А заводський № 03134) який працював у штатному режимі. Однак, під час контрольного зняття показань лічильника, відповідальним працівником відповідача, 27.01.2020 (понеділок) було виявлено несправність газового лічильника КУРС-01 G100А заводський № 03134, 2008 р.в.), а саме: лічильник перестав відображати дані на табло.

Відповідно до пункту 6 глави 6 розділу X Кодексу ГРМ у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.

Згідно п. 8 ст. 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем, позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає:

1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо;

2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу;

3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ;

4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення;

5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів;

6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути па результати вимірювання.

Керуючись приписами п. 6 ст. 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем відповідно до яких споживач зобов`язаний у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.

Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Як встановлено судом, відповідач самостійно виявив несправність газового лічильника та в той же день проінформував про даний випадок Оператора ГРМ листом вих. № 90 від 27.01.2020 та попросив дати вказівку про зняття лічильника на ремонт та позачергову повірку. Проте позивач у позовній заяві зазначає, що несправність лічильника було виявлено 27.01.2020 року працівниками АТ «Сумигаз» під час контрольного огляду вузла обліку природного газу.

Крім того, 27.01.2020 відповідач звернувся до позивача з листом про відключення від газопостачання котлів ЕL/9 та двох котлів RS МК-2 та проханням проводити розрахунок за спожитий газ по номінальній потужності котла ВІАSІ RС-800.

Згідно з положеннями пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 розділу XI кодексу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною у додатку 16 до Кодексу.

27.01.2020 представники АТ «Сумигаз» прибули на об`єкт позивача, провели контрольний огляд комерційного вузла обліку газу КУРС-01 G100 А1 зав. № 3134. В акті контрольного огляду вузла обліку від 27.01.2020 зафіксовано, що комерційний вузол обліку складається з:

- лічильника газу «КУРС-01» G 100, діапазон вимірювання 0.65-160 № 3134 (дата останньої повірки 08.06.2018);

- коректора об`єму газу ОЕ-VРТ № 28058 (дата останньої повірки 26.06.2019);

- датчика тиску;

- датчика температури.

В ході контрольного огляду, представники позивача зафіксували роботу комерційного вузла обліку газу в позаштатному режимі, про що було складено акт про порушення від 27.01.2020 № 07/5 в якому зазначено, що показання лічильника на дату складання акту не відображаються на лічильнику, дисплей лічильника не працює. Разом з тим, в акті контрольного огляду відсутні зауваження з боку Оператора ГРМ до роботи коректора об`єму газу ОЕ-VРТ № 28058, що свідчить про його роботу в штатному режимі.

Відповідно до пункту 4 акту прийнято рішення про направлення лічильника на експертизу. 27.01.2020 складено акт про припинення (обмеження газопостачання та пломбування вхідної зсувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності). В даному акті зафіксовано, що газопостачання котлів ЕL/9 та двох котлів RS МК-2 припинено котли опломбовано.

30.01.2020 лічильник КУРС-01 G100А1 заводський № 03134 було демонтовано та направлено на експертизу. Сторона, відповідальна за доставку лічильника на експертизу - ТОВ «Проектгазбут». Відповідно до договору від 31.01.2020 № СПГБ-20/028-ПВ, укладеного між ТОВ «Таланпром» та ТОВ «Проектгазбуд», останнім, доставлено лічильник на експертизу.

31.01.2020 комісією у складі представників відповідача, ДП «Сумистандартметрологія» в присутності представників заявника складено акт проведення експертизи ЗВТ № 21, яким встановлено, що втручання в роботу лічильника газу ультразвукового КУРС-01 G100 № 03134, 2008 р.в. відсутнє. На лічильник була оформлена довідка про непридатність № 21 від 31.01.2020, в якій зазначено, що ЗВТ не відповідає умовам МПУ 288/03-2009. Підставою для визнання ЗВТ непридатним є те, що дисплей приладу не працює. Після заміни елементу живлення, дисплей приладу запрацював. Лічильнику було проведено позачергову повірку із заміною елемента живлення і визнано придатним до експлуатації, (висновок комісії, акт експертизи ЗВТ № 21 від 31.01.2020).

Після заміни елементу живлення та налаштування роботи дисплею приладу, з метою виявлення та усунення можливих змін в метрологічних характеристиках лічильника, пов`язаних з налаштуванням роботи дисплею, було проведено позачергову повірку лічильника за результатами якої встановлено, що основна відносна похибка знаходиться поза межами допустимих значень, лічильник визнано непридатним, про що складено протокол повірки лічильника від 31.01.2020 № 21/2 та довідку про непридатність № 21/2 від 31.01.2020. Після проведення калібрування (коригування) коефіцієнтів перетворення ультразвукового лічильника газу КУРС-01 G100 № 03134 та проведення повторної повірки, лічильник газу було визнано придатним, що оформлено протоколом повірки лічильника від 03.02.2020 № 21.

03.02.2020 лічильник встановлено споживачу та опломбовано. 20.02.2020 проведено засідання постійно діючої комісії АТ «Сумигаз», на якій розглянуто акт про порушення № 07/5 від 27.01.2020 та прийнято рішення задовольнити акт про порушення, провести донарахування відповідно до підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу, починаючи з 01.01.2020 до 30.01.2020 включно, що зазначено у витягу з протоколу від 20.02.2020 № 147. Об`єм необлікованого природного газу визначено за номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання споживача.

Таким чином, за розрахунками позивача (відповідно до акту-розрахунку) об`єм необлікованого (донарахованого) природного газу та його вартість за період з 01.01.2020 7 год. 00 хв. по 27.01.2020 8 год. 15 хв., склав (214.07м.куб. х 649.25 год. = 138984,95 м.куб.) 138984,95-21850,55=117134,4 м.куб, з 8 год. 15 хв. 27.01.2020 по 01.02.2020 7 год. 00 хв., склав 89,57 м.куб. х 118,75 год. = 10636,4 м.куб. Споживач повинен відшкодувати вартість необлікованого (донарахованого) газу за цінами закупівлі природного газу у січні 2020 року.

Тобто, відповідно до акту-розрахунку донараховано 90945,25 м.куб.; 543432,7 грн. з ПДВ. Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі XI цього Кодексу.

Норми цього розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованій діяльності Оператора ГРМ, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного Оператором ГРМ відповідно до вимог цього розділу.

Глава 2 розд. X Кодексу ГРС визначає види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування.

Відповідно до пункту 2 цієї глави Кодексу до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належать:

1) відмова в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу (ЗВТ) за їх наявності на об`єкті споживача;

2) відмова в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив демонтаж лічильника газу (ЗВТ), що призвело до порушення строку проведення періодичної повірки лічильника газу (ЗВТ) та/або його ремонту, або його монтажу після проведення періодичної повірки;

3) використання газу побутовим споживачем (за відсутності лічильника) у випадках, коли споживачем протягом місяця з дати настання відповідних змін не було письмово повідомлено Оператора ГРМ про зміни, що стосуються збільшення опалюваної площі та збільшення кількості осіб, зареєстрованих на об`єкті побутового споживача;

4) пропущеним строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим;

5) відмова в доступі до об`єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу.

До порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать:

1) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в штатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується, або обліковується некоректно;

2) фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно;

3) виявлення помилок в конфігурації даних обчислювача об`єму газу, що були введені при його первинному програмуванні, чи в протоколі параметризації (діаметр газопроводу звужуючого пристрою, кількість імпульсів, параметрів ФХП тощо), внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно;

4) перевищення діапазону обчислення вузла обліку тощо (п. 3 гл. 2 розд. 10 Кодексу).

Глава 4 розділу XI Кодексу регламентує порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим у разі виявлення порушень, які наводяться вище.

Разом з тим, згідно з підпунктом 1 пункту 3 глави 2 розділу XI Кодексу сам факт роботи комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі автоматично не є підставою вважати це порушенням.

У даному випадку з`ясуванню підлягає факт, чи мала ця несправність наслідком невірний обрахунок комерційним ВОГ спожитого газу. За приписами вищенаведених норм, якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог розділу XI цього Кодексу.

Як вже зазначалося вище, та зафіксовано в акті контрольного огляду від 27.01.2020, комерційний вузол обліку відповідача складається з:

- лічильника газу «КУРС-01» G 100, діапазон вимірювання 0.65-160 № 3134 (дата останньої повірки 08.06.2018);

- коректора об`єму газу ОЕ-VРТ № 28058 (дата останньої повірки 26.06.2019);

- датчика тиску;

- датчика температури.

Факт непридатності лічильника газу ультразвуковий КУРС-01 0100 №03134 підтверджується довідкою про непридатність № 21 від 31.01.2020 ДП «Сумський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про невідповідність лічильника газу КУРС-01 G100 № 03134 вимогам МПУ 288/03-2009. Підстава визнання ЗВТ непридатним - дисплей приладу не працює. В акті експертизи ЗВТ № 21 від 31.01.2020 комісією за результатами експертизи зроблено висновки: «...Лічильнику проведено позачергову повірку із зміною елемента живлення і визнано придатним до експлуатації.» Разом з тим, як вже зазначалося вище, зауваження з боку Оператора ГРМ до роботи коректора об`єму газу ОЕ-VРТ № 28058 відсутні, що свідчить про його роботу в штатному режимі.

З метою підтвердження того, що вихід із ладу рідкокристалічного індикатору в лічильнику газу Курс-01 не впливає на роботу вимірювального тракту та його метрологічні характеристики, відповідач звернувся з відповідним запитом до ТОВ Виробничо-комерційна фірма «КУРС», яка є виробником лічильника, встановленого на підприємстві. Листом, вих. № 35 від 03.04.2020, ТОВ ВКФ «КУРС», повідомив, що вихід із ладу рідкокристалічного індикатору в лічильнику не впливає на роботу вимірювального тракту та його метрологічні характеристики. При цьому на коректор поступають імпульси, по яким можна визначити накоплений об`єм газу в робочих та стандартних умовах.

Таким чином, твердження позивача про те, що невірна робота лічильника газу, в тому числі і робота його в позаштатному режимі в будь-якому випадку впливає на показники коректора об`єму газу не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується виробником ЗВТ.

Крім того, згідно з положеннями пункту 4 глави 3 розділу IX Кодексу, споживач, який є власником комерційного ВОГ, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового газового місяця надати Оператору ГРМ у спосіб та за формою, визначеними договором розподілу природного газу, звіт про дані комерційного вузла обліку за розрахунковий період. При цьому, якщо комерційний ВОГ обладнаний обчислювачем чи коректором об`єму природного газу, до звіту додаються роздруковані звіти з обчислювача чи коректора об`єму природного газу про добові та/або погодинні дані споживання природного газу, протокол про втручання в роботу комерційного ВОГ та протокол аварійних/діагностичних повідомлень. За даними Звітів з газоспоживання, роздрукованих з коректора об`єму газу ОЕ-VРТ, встановленого на підприємстві, обчислення спожитого газу не здійснювалося лише в період з 25 січня 2020 року з 7 год.00 хв. по 03 лютого 2020 року 7 год. 00 хв.

Разом з тим, позивачем не надано жодного документу, які б засвідчували непридатність до застосування обох приладів обліку (і лічильника газу, і коректора обсягів газу), які у сукупності складають вузол обліку газу, належний відповідачу. Позивачем не надано доказів наявності зареєстрованих та зафіксованих у звітах обчислювача чи коректора об`єму газу повідомлень про наявні аварійні/діагностичні ситуації (несправність), що свідчать про роботу в позаштатному режимі. Позивачем не надано доказів роботи коректора об`єму газу у позаштатному режимі так і доказів того, що дані, в коректорі об`єму газу є недостатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача.

Таким чином, позивачем факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу за період з 01 січня 2020 року по 25 січня 2020 року не підтверджений.

Натомість, акт наданих послуг з розподілу природного газу № СУМ0017444 від 31.01.2020, який підписано сторонами, містить дані про об`єм розподіленого відповідачу у січні 2020 року природного газу - 32,578 м.куб., з посиланням надані коректора СЕ-VРТ № 28058. Акт наданих послуг з розподілу природного газу № СУМ0018280 від 29.02.2020, який підписано сторонами, містить дані про об`єм розподіленого відповідачу у лютому 2020 року природного газу - 23,679.77 м.куб., з посиланням на дані коректора СЕ-VРТ № 28058. Таким чином, дані акти свідчать про достатність даних коректора для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача.

Згідно з п. 8. глави 4 розділу XI, у разі своєчасного (до виявлення порушення представником Оператора ГРМ) письмового повідомлення споживачем Оператора ГРМ про пошкодження ЗВТ/лічильника газу або пломби (крім її відсутності) та за умови відсутності пошкодження пломби з прихованими заходами чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу процедура, передбачена цією главою, не застосовується (крім періоду відсутності пошкодженого ЗВТ/лічильника газу, що був направлений на експертизу та/або позачергову чи експертну повірку).

При порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура, передбачена цією главою, не застосовується.

Приписами п. 8 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем встановлено заохочувальну норму, яка виключає застосування вимог розділу XI цього Кодексу при здійсненні розрахунків безоблікового споживання газу у випадку повідомлення споживачем про пошкодження лічильника оператора ГРМ до виявлення порушення, тобто у випадку вжиття споживачем всіх належних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання згідно з договором, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача.

Відповідач повідомив позивача про позаштатний режим роботи лічильника та просив у зв`язку з цим провести ремонт та позачергову повірку лічильника газу (лист за вх. № 90 від 27.01.2020). Відповідне повідомлення здійснене до виявлення порушення представником Оператора ГРМ.

Саме внаслідок своєчасного повідомлення відповідачем про позаштатний режим роботи лічильника застосуванню до спірних правовідносин підлягають приписи п. 8 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 27 червня 2019 року у справі № 922/4735/16 та у постанові від 03.11.2020 у справі № 920/1122/19.

З метою встановлення порушень з боку позивача норм діючого законодавства на ринку комплексної послуги з розподілу та постачання природного газу, що привело до порушення ТОВ «Таланпром» в частині донарахування необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості, ТОВ «Таланпром» звернувся 17.03.2020 до Сектору Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Сумській області (вих. № 217 від 17.03.2020), а 05 серпня 2020 року до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) (вих. № 582) з метою з`ясування обставин, перевірки фактів та надання відповідних пояснень щодо дій АТ «Сумигаз» по донарахуванню об`єму та обсягу природного газу, за результатами розгляду акту про порушення від 27.01.2020 № 07/5.

За результатами розгляду звернення ТОВ «Таланпром» Сектором Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Сумській області та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлено порушення норм діючого законодавства АТ «Сумигаз» та зобов`язано привести дії у відповідність до вимог чинного законодавства, скасувати акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, який складений за результатами розгляду акту про порушення від 27.01.2020 № 07/5, та провести перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу за період з дати виходу з ладу ЗВТ до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що правові підстави для донарахування об`єму природного газу відповідачу, відповідно до підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем: визначення об`єму необлікованого природного газу за номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання споживача ТОВ «Таланпром», починаючи з 01.01.2020 по 30.01.2020, у позивача відсутні.

Згідно із другим абзацом пункту 8 Глави 4 Розділу XI Кодексу, при порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, колі наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура, передбачена цією главою, не застосовується.

Доводи позивача про те, що дана норма неможлива до застосування в спірних правовідносинах, через те, що вона можлива до застосування лише у випадках, пов`язаних з ушкодженням ЗВТ та/або пломб ЗВТ, спростовуються правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.11.2020 у справі № 920/1122/19, згідно з якими приписами абзацу І пункту 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС встановлено заохочувальну норму, яка виключає застосування вимог розділу XI цього Кодексу при здійсненні розрахунків безоблікового споживання газу у випадку повідомлення споживачем про пошкодження лічильника оператора ГРМ бо виявлення порушення, тобто у випадку вжиття споживачем всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання згідно з договором.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 922/4735/16.

Також у цій постанові Верховний Суд зазначив, що здійснивши оцінку доказів у справі, зокрема, акта та довідки, суди уходили не з того, що лічильник був повністю справний та працював у звичайному режимі, а дійшли висновку про його непридатність через несправність дисплея, що в сукупності і повідомленням товариства про виявлені порушення в роботі лічильника дає підстави для застосування у спірних правовідносинах заохочувальної норми абзацу 1 пункту 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС, яка включає застосування вимог розділу XI цього Кодексу ГРС при здійсненні розрахунків безоблікового споживання газу у випадку повідомлення споживачем про пошкодження лічильника оператора ГРМ до виявлення порушення.

Матеріали цієї справи свідчать про те, що відповідач вчасно, до виявлення, працівниками АТ «Сумигаз» звернувся з заявою про зняття та ремонт лічильника.

Відповідно до частин першої, третьої пункту 10 розділу Х Кодексу якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузлу обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави. Експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної служби або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі таких представників. Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом оператора ГРМ.

З аналізу акту експертизи № 21 від 31.01.2020 вбачається, що він не виповідає вимогам частини третьої пункту 10 розділу X Кодексу, оскільки до складу комісії входить лише 2 представника оператора ГРМ замість трьох. В акті є посилання, що комісія в присутності представника ДП «Сумистандартметрологія» - Вірченко О.Б. провела експертизу ЗВТ, який не записаний до членів комісії, його підпису не має в акті, з чого можливо зробити висновок, що він не був присутній під час проведення експертизи, що також є порушенням частини третьої пункту 10 розділу X Кодексу.

Зазначені обставини свідчать про те, що акт експертизи № 21 від 31.01.2020 не відповідає вимогам, що чітко встановлені законодавством та не може бути належним та допустимим доказом.

Окрім того, згідно зазначеного акту лічильник газу демонтовано в зв`язку з позаштатною роботою, вимкнення електронного дисплею приладу:

- після того, як пакувальну тару було розпломбовано і прилад був витягнутий з тари, в ході огляду було встановлено, що електронний дисплей приладу не працює, даний факт був засвідчений довідкою про непридатність, далі комісією було прийняте рішення провести заміну елемента живлення;

- після заміни елемента живлення дисплей приладу запрацював, було перевірено значення контрольної суми і кількість втручань, інформація у лічильнику співпадає із інформацією у паспорті (PAS112:CS 7054).

Комісією зроблено наступні висновки: втручання в роботу лічильника газу відсутнє. Лічильнику проведено позачергову повірку із заміною елемента живлення і визнано придатним до експлуатації.

Як вбачається з акту експертизи, після заміни елемента живлення, лічильник виявився справним та придатним до експлуатації.

При цьому заміна елементів живлення навіть не входить до повноважень експертизи, тобто члени комісії перевищили свої повноваження в силу частини п`ятої пункту 10 розділу X Кодексу.

Згідно частини п`ятої пункту 10 розділу X Кодексу визначено повноваження комісії, відповідно до якої під час проведення експертиза комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та або пломбу.

Після зовнішнього огляду пакувального пакета (шари) комісією перевіряються:

1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі;

2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі;

3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ;

4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ;

5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ;

6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ;

7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації;

8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ або опису шипу на цей тип ЗВТ;

9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо.

Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. Результати огляду заносять до акта експертизи ЗВТ.

Після проведення експертизи ЗВТ проводиться його позачергова повірка відповідно до Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.02.2016 за № 278/28408.

Відповідно до висновків експертизи проводяться відповідні подальші заходи, передбачені цим Кодексом.

Крім того, акт експертизи містить в собі неодноразові послання на довідку про непридатність. В матеріалах справи вони наявні в трьох варіантах: 1) довідка про непридатність №21 від 31.01.2020; 2) довідка про непридатність № 21/1 від 31.01.2020; 3) довідка про непридатність № 21 /2 від 31.01.2020.

Видача довідок про непридатність регламентована Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193 та реєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.02.2016 за № 278/28408 (далі - Порядок проведення повірки) та видаються вони лише після проведення повірок та повірок після ремонту.

У відповідності до пункту 1 розділу ІІ Порядку проведений повірки повірка ЗВТ проводиться: науковими метрологічними центрами, які мають міжнародно визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та або із застосуванням національних еталонів; науковими метрологічними центрами, державними підприємствами, які належать до сфери управління Мінекономрозвитку та провадять метрологічну діяльність, та повірочними лабораторіями, уповноваженими па проведення повірки ЗВТ (далі - виконавці).

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку проведений повірки визначено, що повірку ЗВТ проводять згідно з методиками повірки, які містяться в нормативно-правових актах або національних стандартах.

Пунктом 17 розділу ІІ Порядку проведений повірки передбачено, що позачергова повірка ЗВТ виконавцями відповідно до письмового звернення заявника проводиться:

- за потреби заявника пересвідчитися у придатності ЗВТ до застосування;

- у разі пошкодження відбитка повірочного тавра та в разі втрати свідоцтва про повірку, якщо таке тавро не передбачено,

Таким чином, законодавством передбачено, то повірка ЗВТ проводиться виключно спеціалізованими центрами, що обов`язково включені до Державного реєстру наукових метрологічних центрів і повірочних лабораторій, а також у випадках потреби пересвідчитися у придатності до застосування ЗВТ та у разі пошкодження.

Жодна з цих підстав не стосується обставин даної справи, оскільки згідно акту експертизи лічильник визнано придатним, після заміни елемента живлення, він покази відображає, пошкоджень не має.

Згідно аналізу протоколів повірки лічильника газу від 31.01.2020 №№ 21, 21/1 та 21/2, судом встановлено, що їх форма, не затверджена жодним нормативно-правовим актом, в тому числі й Порядком проведення повірки, який містить лише форми «Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого ЗВТ», «Довідку про результати інспекційної повірки законодавчо регульованого ЗВТ».

Окрім того, зазначені протоколи виготовлені на бланку сервісного центру по обслуговуванню промислових лічильників газу АТ «Сумигаз», а підписані ОСОБА_1 , який не є працівником позивача у справі, а є працівником ДП «Сумистандартметрологія», але аж про що є посилання у акті про експертизу від 31.01.2020.

Окрім того, сервісний центр по обслуговуванню промислових лічильників газу АТ «Сумигаз» не зазначений в Державному реєстрі наукових метрологічних центрів, метрологічних центрів і повірочних лабораторій, уповноважених на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вищезгадані протоколи повірки лічильника не відповідають вимогам, що встановлені законодавством є недопустимим доказом у справі.

Згідно частини шостої пункту 6 розділу X Кодексу позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу.

Пунктом 3 глави 2 розділу X Кодексу визначено, що до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з виті споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать:

1) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно;

2) фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно;

3) виявлення помилок в конфігурації даних обчислювача об`єму газу, що були введені при його первинному програмуванні, чи в протоколі параметризації (діаметр газопроводу звужуючого пристрою, кількість імпульсів, параметрів ФХП тощо), внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно;

4) перевищення діапазону обчислення вузла обліку тощо.

Пунктом 4 глави 4 розділу XI Кодексу встановлено, що у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого:

1) при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з да ти виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

2) у разі якщо при вимірюванні лічильником газу або звужуючим пристроєм та/або датчиком різниці тиску перевищується діапазон вимірювання або вони працюють в позаштатному режимі, про що є зареєстровані та зафіксовані у звітах обчислювача чи коректора об`єму газу повідомлення про наявні аварійні/діагностичні ситуації (несправність), об`єм розподіленого (спожитого) природного газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунки проводяться за фактичний час тривалості аварійної позаштатної ситуації.

У відповідності до витягу з протоколу від 20.02.2020 № 147 постійно комісією зазначено порушення ТОВ «Таланпром» згідно пп. 1 п. 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу, а підставою для зміни режиму нарахування пп. 1 п. 4 глави 4 розділу XI Кодексу.

Постійно діючою комісією при розгляді та складанні протоколу та позивачем у позовній заяві не вказано, що на підприємстві ТОВ «Таланпром» встановлено коректор та він має свої показники та фіксації щодо аварійних/діагностичних ситуацій.

Згідно з пп. 2 п. 4 глави 4 розділу XI Кодексу у разі якщо при вимірюванні лічильником газу або звужуючим пристроєм та/або датчиком різниці тиску перевищується діапазон вимірювання або вони працюють в позаштатному режимі, про що є зареєстровані та зафіксовані у звітах обчислювача чи коректора об`єму газу повідомлення про наявні аварійні/діагностичні ситуації (несправність), об`єм розподіленого (спожитого) природного газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунки проводяться за фактичний час тривалості аварійної/позаштатної ситуації.

Враховуючи приписи підпункту 2 пункту 4 Глави 4 Розділу XI Кодексу, у разі виявлення Оператором ГРМ несправності лічильника газу що сталася внаслідок позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з обов`язковим урахуванням зареєстрованих та зафіксованих у звітах обчислювача чи коректора об`єму газу, повідомлення про наявні аварійні/діагностичні ситуації (несправність), об`єму розподіленого (спожитого) природного газу.

Наявність коректора та його показників автоматично виключає застосування як підставу для зміни режиму нарахування пп. 1 п. 3 глави 2 розділу XI Кодексу. Позивач повинен був застосовувати як порушення пп. 2 п. 3 глави 2 розділу XI Кодекс), а підставу для зміни режиму нарахування саме пп. 2 п. 4 глави 4 розділу XI Кодексу, але з обов`язком врахуванням зареєстрованих та зафіксованих у звітах обчислювача чи коректора об`єму газу повідомлення про наявні аварійні/діагностичні ситуації (несправність).

Проте позивачем здійснено нарахування за січень 2020 року без врахування зареєстрованих та зафіксованих у звітах обчислювача чи коректора об`єму газу повідомлення про наявні аварійні/діагностичні ситуації (несправність), при цьому матеріали справи не містять доказів того, що позивач зафіксував у звітах коректора будь-які нештатні чи аварійні ситуації.

Відповідно до абз. 2 п. 8 глави 4 розділу XI Кодексу при порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура, передбачена цією главою, не застосовується.

Як свідчать матеріали справи та наявні в ній докази, позивач прийняв показники спожитого природного газу від відповідача за січень 2020 року.

У пункті 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС (абзаци 1-3) визначено обов`язки власника (користувача) комерційного ВОГ у випадку виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, до яких належить також лічильник, та перелік ситуацій, які кваліфікуються як позаштатний режим роботи.

У разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.

Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає:

1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо;

2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу;

3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ;

4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення;

5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів;

6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання.

Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Наведене положення стосовно окремих складових комерційного ВОГ конкретизує підпункт 2 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС. При цьому для цілей визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, Кодекс ГРС розмежовує несправність лічильника, що сталася внаслідок його пошкодження, та несправність лічильника, що сталася внаслідок позаштатного режиму роботи.

Так, вказаним положенням підпункту 2 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС визначено, що у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням того, що у разі якщо при вимірюванні лічильником газу або звужуючим пристроєм та/або датчиком різниці тиску перевищується діапазон вимірювання або вони працюють в позаштатному режимі, про що є зареєстровані та зафіксовані у звітах обчислювача чи коректора об`єму газу повідомлення про наявні аварійні/діагностичні ситуації (несправність), об`єм розподіленого (спожитого) природного газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунки проводяться за фактичний час тривалості аварійної/позаштатної ситуації.

Такий підхід дозволяє кваліфікувати пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або роботу комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природною газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, як порушення «не з вини споживача», оскільки хоча споживач у цих випадках не здійснював несанкціонованого втручання, водночас міг виявити пошкодження ЗВТ/лічильника газу (механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання) або позаштатний режим роботи, що за пунктом 6 глави 6 розділу X Кодексу ГРС охоплює ситуації, які споживач може виявити.

При цьому, як видно зі змісту пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС він не описує виявлення непридатності до застосування внаслідок невідповідності його метрологічних характеристик, тобто дефект лічильника, який міг з часом проявитись і який не пов`язаний з його пошкодженням або позаштатним режимом роботи. Такі дефекти споживач за звичайних умов не може виявити. Для їх запобігання лічильники газу підлягають зокрема, періодичній повірці.

Суд враховує положення абзацу 6 пункту 6 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС, відповідно до якого, зокрема якщо за результатами позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ (ЗВТ) буде підтверджена його невідповідність нормативним документам у сфері метрології та/або факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках за відсутності дублюючого чи підмінного ВОГ (ЗВТ) або припинення газопостачання об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом ХІ Кодексу ГРС, зі складанням акта про порушення.

Водночас суд звертає увагу на те, що у цій нормі йдеться загалом про комерційний ВОГ (ЗВТ), а не окремі його складові. Натомість у главі 4 розділу ХІ Кодексу ГРС, до якого відсилає ця норма, пункт 4 стосується лічильника газу або звужуючого пристрою, а пункт 5 - датчика тиску, та/або датчика температури, та/або обчислювача (коректора) об`єму газу.

При цьому, за змістом підпункту 2 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС про виникнення позаштатного режиму роботи лічильника свідчать зафіксовані та зареєстровані у звітах справного обчислювача (коректора) об`єму газу повідомлення про наявні аварійні/діагностична ситуації.

Отже за умови відсутності пошкодження лічильника, пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, несправність лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановлена за результатами позачергової або експертної повірки, не є підставою для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС.

Виходячи з аналізу абзацу 6 пункту 6 глави 9 розділу Х, пункту 3 глави 2 та пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС суд приходить висновку, що за умови відсутності пошкодження лічильника, пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, несправність лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановлена за результатами позачергової або експертної повірки, не є підставою для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02.12.2020 у справі № 906/962/18.

Крім наведеного згідно листа ТОВ «СЛОТ» від 21.12.2020 № 21/12 коректор фіксує та обробляє імпульсні сигнали, що надходять від лічильнику газу. Якщо кількість зафіксованих імпульсів (витрата за робочих умов) не виходить за межі значень параметрів, що наведені в меню коректора «Конфігурація/Лічильник», порушення не фіксуються. Коректор не може ідентифікувати допустимі значення похибки вимірювання лічильника газу. Коректор не фіксує аварійні ситуації та збоїв в роботі лічильника газу. У разі відсутності імпульсів від лічильника газу, коректор буде фіксувати нульові значення.

Позивач не здійснював повірки коректору відповідача, а лише лічильник матеріали справи зворотнього не містять. Сам коректор має свої завдані параметри значення вимірювання, що надходять від лічильника, тобто якщо імпульси від лічильника не співпадають з запрограмованими допустимими параметрами коректора, то це буде відображено коректором.

Окрім того, як було зазначено вище, відхилення метрологічних показників лічильника взагалі згідно п. 3 розділу 2 глави XI Кодексу не є порушенням та не міститься такого визначення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що нарахування позивачем 543 432,70 грн вартості необлікованого (донарахованого) природнього газу є неправомірним, тому відмовляє у задоволенні позову повністю за його необгрунтованістю.

Частиною третьою статті 2 ГПК України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; розумність строків розгляду справи судом; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами у справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів сторін, які детально не зазначені в рішенні, то вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування по даній справі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 8 151,48 грн за подання позовної заяви покладається на позивача у зв`язку з відмовою в задоволенні його позовних вимог та відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягає.

Щодо витрат відповідача на оплату професійної правничої допомоги суд зазначає наступне.

Відповідно до наданого представником відповідача письмового розрахунку судових витрат від 21.01.2021 б/н (вх. № 525/21 від 21.01.2021) відповідачем понесено витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 12 000,00 грн.

На підтвердження факту понесення витрат на правову допомогу представником відповідачем надано суду копії договору про надання правової/правничої допомоги від 03.12.2020 № 49/2020, копію рахунку-фактури № 1 від 07.12.2020 до договору про надання правової/правничої допомоги від 03.12.2020 № 49/2020, оригінал товарного чеку від 07.12.2020 на суму 12 000,00 грн.

Зі змісту частини третьої статті 123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною першою статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини другої статті 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. З урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

В постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Згідно з пунктом 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частині п`ята статті 126 ГПК України).

Частиною шостою статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з частиною першою статті 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої, шостої статті 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження факту понесення витрат на правову допомогу представником відповідачем надано суду копії договору про надання правової/правничої допомоги від 03.12.2020 № 49/2020, копію рахунку-фактури № 1 від 07.12.2020 до договору про надання правової/правничої допомоги від 03.12.2020 № 49/2020, оригінал товарного чеку від 07.12.2020, відповідно до яких розмір судових витрат відповідача, пов`язаних з правничою допомогою складає 12 000,00 грн.

Відповідно до пункту 1.1 договору про надання правової/правничої допомоги від 03.12.2020 № 49/2020 відповідач доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правову/правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, а саме надання правової допомоги відповідачу в Господарському суді Сумської області щодо проведення господарської справи № 920/1075/20.

Відповідно до пункту 4.1.1 цього договору вартість послуг за захист прав та інтересів відповідача у суді першої інстанції становить 12 000,00 грн.

Вищезазначений розмір судових витрат наведено представником відповідача у розрахунку судових витрат від 21.01.2021 б/н (вх. № 525/21 від 21.01.2021) та договорі про надання правової/правничої допомоги від 03.12.2020 № 49/2020.

Саме від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, а не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.

Оскільки проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові КГС ВС від 24.11.2020 № 911/4242/15.

Крім того, в постанові Об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19 викладено правову позицію з приводу того, що за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи те, що представником відповідача подано належні докази в обґрунтування наданих адвокатом послуг і виконання робіт, а також приймаючи до уваги заперечення позивача проти розміру витрат відповідача на правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (40021, м. Суми, вул. Лебединська, 13, код 03352432) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таланпром» (42000 Сумська область, м. Ромни, вул. Римаренків, буд. 24, ідентифікаційний код 30033103) 6 000,00 грн (шість тисяч гривень 00 коп.) відшкодування витрат на правову допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повні реквізити сторін зазначені у пункті 2 резолютивної частини цього рішення.

Повне рішення складено 11 травня 2021 року.

Суддя Ю.А. Джепа