Суддя Шкурдова Л.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС"
про стягнення судових витрат
у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК"
про стягнення 15 184,85 грн
Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" 3 % річних в розмірі 4 133 (чотири тисячі сто тридцять три) грн 29 коп, інфляційні втрати в розмірі 11 051 (одинадцять тисяч п`ятдесят одну) грн 56 коп. та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

16.03.2021 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" надійшла заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 у справі №910/17132/20 призначено розгляд даної заяви.

Відповідачем подано клопотання про відмову у стягненні судових витрат, мотивоване тим, що заявлені позивачем до стягнення витрати на послуги адвоката є неспіврозмірними обсягам наданих послуг.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" заяву про розподіл судових витрат у справі №910/17132/20 суд приходить до висновку про часткове її задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

07.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" (замовник) та адвокатом Грищенко О.М. (виконавець) укладено Договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №07-10-2020/2 від 07.10.2020р.

До вказаної заяви позивачем долучено Акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12.03.2021 на суму 10 222,18 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що надані документи не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи складність справи, її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що відшкодування позивачем понесених відповідачем витрат на правову допомогу у сумі 5 000,00 грн відповідає критеріям розумності, співрозмірності, а відтак заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню.

При цьому, судом враховано позицію Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019, згідно якої витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.3 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Керуючись ст. ст.244, 236 - 241 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК" (03680, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72, офіс 128; ідентифікаційний код 36285831) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" (03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, буд. 40, корпус 5, офіс 526; ідентифікаційний код 38964292) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч двісті) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.