ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" травня 2021 р. м. Одеса № 916/1258/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Петрова В.С., розглянувши матеріали позовної заяви № 1303/21 Компанії MISTER DRAKE PC (Містер Дрейк ПіСі, Велика Британія) до Державного підприємства Адміністрація морських портів України про витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

Компанія MISTER DRAKE PC (Містер Дрейк ПіСі) звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства Адміністрація морських портів України про витребування судна Delfi (ІМО 8866266).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що Компанія MISTER DRAKE PC (Містер Дрейк ПіСі) є власником судна Delfi (ІМО 8866266), з яким 22.11.2019 р. сталася аварійна подія, в результаті якої судно потрапило на мілину в акваторії морського порту Одеса неподалік узбережжя Одеси. При цьому позивач зауважує, що з моменту виникнення аварійної події ним було докладено всіх зусиль задля того, щоб підняти вказане судно та шляхом буксирування транспортувати його з акваторії Одеського морського порту, однак, незважаючи на добросовісну та правомірну поведінку позивача, капітаном морського порту Одеса Антоновим О.О. було видано розпорядження № 2 від 07.08.2020 р., яким заборонено позивачу піднімати затонуле судно своїми засобами або засобами обраної ним суднопіднімальної організації та надано дозвіл ДП Адміністрація морських портів України на організацію робіт з негайного підняття та видалення з акваторії морського порту Одеса затонулого в морі майна танкера бункерувальника Delfi. За ствердженнями позивача, після видання вказаного розпорядження № 2 відповідач та його відокремлені підрозділи здійснювали заходи з віддалення судна від пляжу Дельфін та його буксирування до Чорноморської філії ДП АМПУ, яке наразі там перебуває. Водночас, як вказує позивач, він неодноразово звертався до відповідача із заявами про витребування судна, отримання дозволів на доступ до свого судна, однак відповідачем такого доступу так і не було надано, при цьому позивачем не було отримано жодної пропозиції щодо можливості та умов досудового повернення позивачу його судна. Таким чином, позивач в межах строків ст. 126 КТМ України, перебіг яких розпочався 28.11.2020 р., заявляє про належність йому майна, яким є судно Delfi (ІМО 8866266), бажає його повернути у своє володіння шляхом витребування від Державного підприємства Адміністрація морських портів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В силу приписів ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Порядок сплати та розмір судового збору визначені Законом України Про судовий збір від 08.07.2011 р. (зі змінами і доповненнями). В силу приписів ч. 1 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Також згідно підпунктів 1, 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у 2021 році 2270,00 грн.

Між тим позивачем визначено вказаний позов як позов немайнового характеру, про що зазначено на першій сторінці позову, та відповідно сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн. згідно квитанції від 05.05.2021 р. як за немайнову вимогу.

Водночас господарський суд зауважує позивачу, що з огляду на положення ч. 1 ст. 163 ГПК України позовна вимога про витребування майна є вимогою майнового характеру та відповідно судовий збір за вказану вимогу сплачується, виходячи із вартості спірного майна. Таким чином, позивач, звертаючись до господарського суду із даною позовною заявою, повинен був сплатити судовий збір, саме виходячи із вартості судна Delfi (ІМО 8866266), чого останнім зроблено не було. При цьому суд зазначає, що матеріали позовної заяви не містять доказів, які би підтверджували вартість судна Delfi (ІМО 8866266).

Таким чином, квитанція від 05.05.2021 р. на суму 2270,00 грн. не може вважатися належним доказом сплати судового збору за поданий позов у встановленому законом розмірі.

Поряд з цим в силу приписів ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно положень ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій від 31.05.2002 року № 04-5/608, господарський суд приймає як докази офіційні документи, що походять з інших держав, за умови їх легалізації дипломатичними або консульськими службами України. Господарський суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом на українську або російську мову з урахуванням вимог норм законодавства.

Так, заявником до позовної заяви надано копію сертифікату від 27.02.2018 р., акту 1907, правовстановлюючого документу Bill of Sale від 29.06.2018 р., проте дані документи не засвідчено належним чином, оскільки вони не містять нотаріально засвідченого перекладу на українську мову.

Крім того, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положеннями ст. 73 Закону України Про міжнародне приватне право іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Міжнародними договорами України та законами України можуть бути встановлені особливості участі у процесі дипломатичних агентів, персоналу міжнародних організацій та інших осіб.

Згідно ст. 74 Закону України Про міжнародне приватне право процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України. На вимогу суду який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням ст. 13 цього закону документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Так, в Роз`ясненнях Президії Вищого господарського суду України Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій від 31.05.2002 р. N 04-5/608 (з наступ. змінами і доповнен.) зазначено, що з метою дотримання вимог законодавства щодо правосуб`єктності сторін спору господарський суд вживає заходів для встановлення статусу іноземного підприємства чи організації, яка є учасником судового процесу. На вимогу суду, який розглядає справу, іноземна юридична особа має подати оформлений з урахуванням статті 13 Закону України Про міжнародне приватне право документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з

торгового реєстру тощо).

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем не надано доказів, що підтверджують правовий статус Компанії MISTER DRAKE PC (Велика Британія) як юридичної особи за законодавством країни, де її створено, на момент звернення до суду.

Відтак, відсутність вказаних документів унеможливлює встановлення судом статусу позивача як юридичної особи та відповідних осіб, наділених повноваженнями діяти від імені Компанії, на момент звернення до суду із заявленим позовом.

Також відповідно до ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Вказану позовну заяву подано до суду та підписано представником - адвокатом Ситником О.П., що діє на підставі ордеру серія ВН № 1038522.

Згідно ч. 1, 2 ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

В ч. 1, 2, ст. 56 ГПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

За приписами ч. 1, 2 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного або позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Таким чином, враховуючи категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, даний позов підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Частиною 1 ст. 60 ГПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність (ч. 4 ст. 60 ГПК України).

Згідно ч. 3, 4 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

В частині першій зазначеної статті законодавчо визначений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

При цьому суд звертає увагу на те, що положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках:

1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди);

2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.

Таким чином, господарський суд зазначає, що системний аналіз положень статей 26 та 27 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність дозволяє дійти висновку, що надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі, зокрема лише на підставі довіреності, не допускається, окрім випадків, передбачених частиною другою статті 27 вказаного Закону. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.11.2019 р. у справі № 817/66/16. Однак, як встановлено судом, відповідний договір про надання правової допомоги до матеріалів позовної заяви не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Компанією MISTER DRAKE PC (Містер Дрейк ПіСі) при зверненні до господарського суду з поданою позовною заявою не виконано вимоги ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну Компанії MISTER DRAKE PC (Містер Дрейк ПіСі) (Велика Британія) до Державного підприємства Адміністрація морських портів України про витребування майна залишити без руху.

2. Встановити Компанії MISTER DRAKE PC (Містер Дрейк ПіСі) 10-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити Компанії MISTER DRAKE PC (Містер Дрейк ПіСі), що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили 07.05.2021 року та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Петров