РІШЕННЯ

12 травня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/176/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Саловській О.А.

розглянув матеріали справи

за позовом - Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." (пр. Героїв Сталінграду, 4, корпус 6а, м. Київ, 04210)

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" (с.Токи, Підволочиський район, Тернопільська область, 47823, поштова адреса: вул. Музейна, 5, м.Волочиськ, Хмельницька область, 31200)

про стягнення 29345,63 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

За участю від:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

Суть справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" про стягнення 29345,63 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АО/1785543), забезпечений транспортний засіб «ГАЗ», д.р.н. НОМЕР_1 .

11.01.2020 в с. Михайлючика по вул. Островського, 4, Шепетівського району Хмельницької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 (найманого працівника ТОВ «Агробізнес») та автомобіля «Ford», д.р.н. НОМЕР_2 .

Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Ford», д.р.н. НОМЕР_2 завдано шкоду в сумі 30345,63 грн.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.02.2020 у справі №688/101/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.2 ст. 130 КУпАП.

На підставі страхового акту №20.1785543-302 від 10.03.2020, заяви від 10.03.2020 на виплату страхового відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Ford», д.р.н. НОМЕР_2 , складає 29345,63 грн.

У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» відшкодувало ОСОБА_4. (власнику автомобіля «Ford») витрати на ремонт автомобіля в сумі 29345,63 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №9555 від 02.07.2020 на суму 15000 грн та №9685 від 03.07.2020 на суму 14345,63 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 29345,63 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.02.2021 справу №921/176/21 передано на розгляд судді Шумському І.П .

Ухвалою суду від 31.03.2021: відкрито провадження у справі №921/176/21 за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання у даній справі, з повідомленням учасників процесу, призначено на 29.04.2021; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Надалі, ухвалою суду від 29.04.2021 розгляд справи було відкладено до 12.05.2021.

Сторони явку повноважних представників в судове засідання 12.05.2021 не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі від 31.03.2021 (про відкриття провадження у справі) строк відзиву на позов не надав.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у частині 2 статті 178 ГПК України.

Частиною 4 статті 165 ГПК України передбачено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Судом також враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

05.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" (страхувальником) та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (страховиком) укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АО/1785543, згідно якого застраховано цивільно-правову відповідальність транспортного засобу «ГАЗ», д.р.н. НОМЕР_1 . Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну встановлена 100000 грн, а розмір франшизи 1000 грн.

Відповідно до полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспорної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Строк дії полісу з 09.09.2020 по 08.09.2020.

11.01.2020 в с. Михайлючка по вул. Островського, 4, Шепетівського району Хмельницької області, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «ГАЗ», д.р.н. НОМЕР_1 , що знаходився під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Ford», д.р.н. НОМЕР_2 .

З наявного в матеріалах справи реєстраційного талону № НОМЕР_3 , власником автомобіля марки «Ford Соnnеct», д.р.н. НОМЕР_2 являється ОСОБА_4 .

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.02.2020 у справі №688/101/20, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Згідно постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.02.2020 у справі №688/101/20, ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Вказана постанова Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.

Частиною 4 статті 75 ГПК України вказано, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

До цього, наказом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" №623 від 09.12.2019 ОСОБА_1 прийнято на роботу водієм автотранспортних засобів Шепетівського регіонального структурного підрозділу ТОВ «Агробізнес» з 10.12.2019 та за його згодою доручено йому з 10.12.2019 виконання разом з його основною роботою додаткової роботи експедитора.

Згідно наказу ТОВ "Агробізнес" №62-ОП від 10.12.2019 за ОСОБА_1 закріплено автомобіль марки «ГАЗ», д.р.н. НОМЕР_1 .

10.03.2020 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну транспортному засобу «Ford», д.р.н. НОМЕР_2 , звернулась ОСОБА_4 .

Згідно калькуляції №19-302 від 08.02.2020 загальна сума (після вирахувань) вартості ремонту транспортного засобу «Ford Соnnеct», д.р.н. НОМЕР_2 складає 30345,63 грн.

Відповідно до страхового акту №20.1785543-302 від 10.03.2020 пошкодження автомобіля марки «Ford Соnnеct», д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, визнано страховим випадком, сума страхового відшкодування складає 29345,63 грн та призначено до виплати страхове відшкодування в сумі 29345,63 грн.

Позивач виплатив власнику пошкодженого автомобіля марки «Ford Соnnеct», д.р.н. НОМЕР_2 , страхове відшкодування на загальну суму 29345,63 грн згідно платіжних доручень №9555 від 02.07.2020 на суму 15000 грн та №9685 від 03.07.2020 на суму 14345,63 грн.

У претензії №302/АК від 26.01.2021 Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." зверталось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" з проханням відшкодування шкоди у розмірі 29345,63 грн до 04.02.2021.

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 29345,63 грн з ТОВ "Агробізнес".

З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до предмету страхування.

Згідно з абз. 1 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абз. 16 ст. 9 Закону України "Про страхування").

Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з підпунктом 1.1. статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 вищевказаного закону).

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в п. 21.1 ст. 21 передбачено, що з урахуванням положень п. 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Матеріали справи свідчать про те, що ТОВ «Агробізнес» на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 05.09.2019 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1785543 щодо забезпеченого транспортного засобу ГАЗ», д.р.н. НОМЕР_1 .

При цьому, у полісі № АО/1785543 обумовлено, що страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну складає 100000 грн, а розмір франшизи 1000 грн.

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Стаття 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком визначає дорожньо-транспортну пригоду, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (п. 1.7 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Отже, особами, відповідальність яких застрахована за договором є: страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом і таке володіння забезпеченим транспортним засобом є правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

За приписами, ст. ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Як вже зазначалось, 11.01.2020 в с. Михайлючка по вул. Островського, 4, Шепетівського району Хмельницької області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «ГАЗ», д.р.н. НОМЕР_1 , що знаходився під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Ford», д.р.н. НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ», д.р.н. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована у ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." відповідно до полісу № АО/1785543, що в свою чергу є підставою для відшкодування завданої майнової шкоди власнику автомобіля «Ford», д.р.н. НОМЕР_2 .

З матеріалів справи вбачається, що згідно калькуляції №19-302 від 08.02.2020 загальна сума (після вирахувань) вартості ремонту транспортного засобу «Ford Соnnеct», д.р.н. НОМЕР_2 складає 30345,63 грн.

ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." на підставі страхового акту №20.1785543-302 від 10.03.2020 сплатило власнику автомобіля «Ford Соnnеct», д.р.н. НОМЕР_2 , страхове відшкодування на загальну суму 29345,63 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №9555 від 02.07.2020 на суму 15000 грн та №9685 від 03.07.2020 на суму 14345,63 грн.

При цьому, під час розрахунку суми страхового відшкодування ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." було враховано ліміт відповідальності страховика та зменшено розмір страхового відшкодування на розмір франшизи, що передбачені полісом АО/1785543 (30345,63 грн - 1000 грн = 29345,63 грн).

Згідно з підпунктом «а» пункту 38.1.1. статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначалося вище, постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.02.2020 у справі №688/101/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.2 ст. 130 КУпАП, вчиненого під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на момент вчинення ДТП ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Агробізнес» (займав посаду водія) на підставі наказів ТОВ "Агробізнес" №623 від 09.12.2019, №62-ОП від 10.12.2019.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч.1 ст. 1187 ЦК України).

У даній справі судом не встановлено неправомірності володіння забезпеченим транспортним засобом, який належить ТОВ «Агробізнес» на праві власності, його водієм ОСОБА_1 під час дорожньо-транспортної пригоди 11.01.2020.

Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Тому, до ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." перейшло право на відшкодування шкоди в сумі 29345,63 грн в регресному порядку.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц зазначено, що, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принципи змагальності сторін та диспозитивності відображені і в ст. 14, ч. 4 ст. 74 цього Кодексу, за змістом яких суд не може самостійно збирати докази, крім окремих визначених випадків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 42, ст. 46 ГПК України сторони зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

За таких обставин, позовні вимоги ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." підлягають до задоволення, шляхом стягнення із ТОВ "Агробізнес" 29345,63 грн - шкоди, як доведені позивачем та не заперечені належним чином відповідачем.

В порядку ст. ст. 123,129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 12-13, 20, 73-80, 86, 91, 123,129, 233, 236-240, 247-252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" (с. Токи, Підволочиський район, Тернопільська область, ідентифікаційний код 30915832) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." (пр. Героїв Сталінграду, 4, корпус 6а, м. Київ, ідентифікаційний код 32404600) 29345 (двадцять дев`ять тисяч триста сорок п`ять) грн 63 коп. - шкоди, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн - судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Видати наказ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено 14.05.2021.

Суддя І.П. Шумський