ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/247/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В.А.

розглянувши матеріали справи №916/247/21

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу Дружба народів (66332, Одеська область, Подільський район, с. Нестоїта)

до відповідача Державного підприємства Дослідне господарство Богунівська еліта ОДСДС НААН України (67252, Одеська область, Іванівський район, с. Богунове, вул. Центральна, 80)

про стягнення 1 282 598,64грн.

Представники сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарський виробничий кооператив Дружба народів звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Державного підприємства Дослідне господарство Богунівська еліта ОДСДС НААН України про стягнення 1 282 598,64грн.

Підставою відповідного позову позивач визначив невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним між ними форвардним контрактом №1/1202 від 12.02.2019р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.02.2021 року було відкрито позовне провадження у справі № 916/247/21 за правилами загального позовного провадження.

09.02.2021р. за вх. 3591/21 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач зазначив, що помилково не включив до ціни позову пеню у розмірі 232 382,56грн., при цьому вірно визначивши загальну ціну позову 1 282 598,64грн., з якої і було сплачено судовий збір. Враховуючи зазначене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 950 000 грн, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 232 382,56грн., 3% річних у розмірі 37 791,78грн. та інфляційних втрат у розмірі 62 424,30грн.

22.02.2021р. за вх. 4925/21 до суду від відповідача надійшла заява за підписом директора Державного підприємства Дослідне господарство Богунівська еліта ОДСДС НААН України Парпуланського Л.К. про визнання боргу, в якій відповідач зазначає, що підприємство згодне із позовними вимогами у повному обсязі та визнає пред`явлений позов.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

12.02.2019 року між Державним підприємством Дослідне господарство Богунівська еліта ОДСДС НААН України (продавець) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом Дружба народів (покупець) був укладений форвардний контракт № 1/1202, за умовами якого, продавець в порядку та на умовах визначених цим контрактом зобов`язується передати покупцю у власність базовий актив, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його у кількості, строки та за ціною передбачених цим контрактом (п. 1.1. контракту).

Пунктом 2.1 контракту, передбачено що базовим активом (товар) за цим контрактом виступає: Соняшник власного врожаю 2019 року, або набуте продавцем в інший, не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ 3768-2010 Пшениця. Технічні умови:

- вологість 14%

- смітна домішка -2%

- зернова домішка - 8%

- без насіння карантинних рослин, шкідників та сторонніх запахів у кількості 190 тон

Згідно пункту 3.1 контракту, поставка товару за цим контрактом здійснюється на умовах Інкотермс 2010 ЕХ(франко- склад) зерноток продавця вагова (склад). Кінцевий строк поставки з цим контрактом встановлюється сторонами до 01.10.2019 року.

Пункт 3.2 контракту, встановлює, що поставка вважається здійсненою в момент підписання сторонами акту приймання -передавання товару на базисі поставки відповідно до умов п. 3.1 цього контракту. Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходять від продавця до покупця в момент передачі товару продавцем у власність покупця (п.3.3 контракту).

Пунктом 4.1 контракту, встановлено, що ціна однієї тони товару в заліковій вазі на базисі поставки ЕХW(франко-склад), відповідно до умов п.3.1 цього контракту, встановлюється сторонами у сумі 5000 ,00 гривень за 1 тону; в т.ч. ПДВ 20% -833,33 гривень. Встановлена у п 4.1 контракту ціна товару є твердою і не підлягає перегляду за будь яких умов протягом дії цього контракту (п.4.2 контракту).

Вартість цього контракту складає 950 000 грн., ПДВ 158 333,33 гривень.

Пунктом 5.1 контракту, встановлено, що оплата вартості товару проводиться покупцем на умовах 100 % попередньої оплати до 30 травня 2019 року .

Пунктом 5.2 контракту зобов`язання покупця щодо оплати товару вважаються виконаними з моменту отримання продавцем суми контракту, згідно п. 4.3 на рахунковий рахунок продавця. Продавець при надходженні кожного траншу на свій поточний рахунок реєструє в ЕРПН покупцю податкову накладну на відповідну суму, згідно діючого законодавства України.

Пунктом 9.10 контракту встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав покупцеві товар у встановлений цим контрактом строк, і прострочення поставки складає більше ніж 3 (три) робочих дні, покупець має право за власним вибором вимагати передання оплаченого Товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вказує позивач платіжними дорученнями № 8489 від 13.02.2019 р., №8570 від 22.02.2019р., №8575 від 25.02.2019р., №8645 від 06.03.2019р., він перерахував на користь відповідача кошти у розмірі 950 000 грн., з призначенням платежу: оплата зерно згідно форвардного контракту №1/1202 від 12.02.2019р.

Проте, відповідач свої зобов`язання за контрактом не виконав, поставку товару за контрактом не здійснив.

Також, позивачем в зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань за форвардним контрактом, відповідно до положень ст. 625 ГПК України було нараховано відповідачу 3% річних в сумі 37 791,78грн., інфляційні витрати в розмірі 62 424,30грн. та пеню в сумі 232 382,56грн.

Отже, невиконання відповідачем своїх зобов`язань за форвардний контракт №1/1202 від 12.02.2019р. стало підставою для звернення Сільськогосподарського виробничого кооперативу Дружба народів до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено матеріалами справи, 12.02.2019 року між Державним підприємством Дослідне господарство Богунівська еліта ОДСДС НААН України (продавець) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом Дружба народів (покупець) був укладений форвардний контракт № 1/1202, за умовами якого, продавець в порядку та на умовах визначених цим контрактом зобов`язується передати покупцю у власність базовий актив, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його у кількості, строки та за ціною передбачених цим контрактом (п. 1.1. контракту).

Так, укладений між сторонами по справі контракт, який за своєю правовою природою відноситься до договору поставки, є підставою для виникнення у сторін за цим контрактом господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Пунктом 2.1 контракту, передбачено що базовим активом (товар) за цим контрактом виступає: Соняшник власного врожаю 2019 року, або набуте продавцем в інший, не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ 3768-2010 Пшениця. Технічні умови: вологість 14%; смітна домішка -2%; зернова домішка - 8%; без насіння карантинних рослин, шкідників та сторонніх запахів у кількості 190 тон.

Згідно пункту 3.1 контракту, поставка товару за цим контрактом здійснюється на умовах Інкотермс 2010 ЕХ(франко- склад) зерноток продавця вагова (склад). Кінцевий строк поставки з цим контрактом встановлюється сторонами до 01.10.2019 року.

Пункт 3.2 контракту, встановлює, що поставка вважається здійсненою в момент підписання сторонами акту приймання -передавання товару на базисі поставки відповідно до умов п. 3.1 цього контракту. Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходять від продавця до покупця в момент передачі товару продавцем у власність покупця (п.3.3 контракту).

Пунктом 4.1 контракту, встановлено, що ціна однієї тони товару в заліковій вазі на базисі поставки ЕХW(франко-склад), відповідно до умов п.3.1 цього контракту, встановлюється сторонами у сумі 5000 ,00 гривень за 1 тону; в т.ч. ПДВ 20% -833,33 гривень. Встановлена у п 4.1 контракту ціна товару є твердою і не підлягає перегляду за будь яких умов протягом дії цього контракту (п.4.2 контракту).

Згідно ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Так, п. 5.1. контракту, сторони узгодили, що оплата вартості товару проводиться покупцем на умовах 100% попередньої оплати до 30 травня 2019 року.

Відповідно до п.8.4 контракту, продавець за цим контрактом зобов`язаний поставити товар у кількості, строки та якості, передбачені умовами цього контракту. Передати покупцеві, одночасно з передачею товару, документи, передбачені п.3.5 цього контракту.

У разі невиконання (неналежного виконання) або затримки виконання будь-якої з вимог контракту сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства. (п.9.1 контракту).

Пунктом 9.10 контракту встановлено, що якщо, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав покупцеві товар у встановлений цим контрактом строк, і прострочення поставки складає більше ніж 3 (три) робочих дні, покупець має право за власним вибором вимагати передання оплаченого Товару або повернення суми попередньої оплати.

Цей контракт набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим контрактом (п.12.1 контракту).

Так, як встановлено судом на виконання п. 5.1 контракту №1/1202 від 12.02.2019р., СГВК Дружба народів перерахувало відповідачу 950 000 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжними дорученнями № 8489 від 13.02.2019 р., №8570 від 22.02.2019р., №8575 від 25.02.2019р., №8645 від 06.03.2019р, з призначенням платежу: оплата зерно згідно форвардного контракту №1/1202 від 12.02.2019р.

Відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Згідно ч. 1 ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

При цьому, як встановлено судом та не заперечується відповідачем, останнім не було поставлено товар, у кількості та строки, передбачені п.3.1 контракту.

Актом звірки взаєморозрахунків за період січень 2017р. вересень 2020р., підписаним обома сторонами та скріпленим печатками останніх, сторони узгодили, що заборгованість відповідача, зокрема, за форвардним контрактом №1/1202 від 12.02.2019р. становить 950 000 грн.

Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

За результатами розгляду справи судом встановлено, що, в порушення вимог ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, відповідач у встановлений договором строк не здійснив поставку товару за форвардним контрактом №1/1202 від 12.02.2019р, в зв`язку з чим, вимоги позивача про стягнення 950 000 грн. основної заборгованості, 3% річних в сумі 37 791,78 грн. та інфляційних витрат в сумі 62 424,30грн. є обґрунтованими. При цьому, зазначені обставини повністю визнаються відповідачем.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.191 Господарського процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Щодо вимоги позивача про стягнення пені в сумі 232 382,56грн., з урахуванням того що умовами договору не передбачений такий від відповідальності, як нарахування та стягнення пені за неналежне виконання Продавцем умов контракту, позивачем при зверненні до суду з відповідною вимогою жодного нормативно-правового обґрунтування щодо стягнення пені не наведено, суд відмовляє в її задоволення з огляду на її необґрунтованість та безпідставність.

З урахуванням встановлених обставин та враховуючи, що визнання відповідачем позову в частині основного боргу, 3% річних та інфляційних витрат не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку щодо наявності підстав про часткове задоволення позовних вимог сільськогосподарського виробничого кооперативу Дружба народів та стягнення з відповідача 950 000 грн. основної заборгованості, 3% річних в сумі 37 791,78 грн. та інфляційних витрат в сумі 62 424,30грн.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що по-перше заява відповідача про визнання позову в частині пені судом не була прийнята оскільки вона суперечить закону та по-друге зауважити, що визнання позову відповідачем не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог, адже, згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу Дружба народів є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими докази, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Сільськогосподарського виробничого кооперативу Дружба народів (66332, Одеська область, Подільський район, с. Нестоїта) до Державного підприємства Дослідне господарство Богунівська еліта ОДСДС НААН України (67252, Одеська область, Іванівський район, с. Богунове, вул. Центральна, 80) задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства Дослідне господарство Богунівська еліта ОДСДС НААН України (67252, Одеська область, Іванівський район, с. Богунове, вул. Центральна, 80) на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу Дружба народів (66332, Одеська область, Подільський район, с. Нестоїта) основний борг в сумі 950 000 (дев`ятсот п`ятдесят тисяч) грн., 3% річних в сумі 37 791 (тридцять сім тисяч сімсот дев`яносто одна)грн. 78 коп. індекс інфляції в сумі 62 424 (шістдесят дві тисячі чотириста двадцять чотири)грн. 30коп. та судовий збір в сумі 7 876 (сім тисяч вісімсот сімдесят шість)грн. 62коп.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 07 травня 2021 р.

Суддя К.Ф. Погребна