ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/2586/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Головея В.М.,

Разюк Г.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міські дороги"

на рішення Господарського суду Одеської області

від 05 січня 2021 року (повний текст складено 15.01.2021р.)

по справі № 916/2586/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування"

до відповідачів:

1-Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси"

2-Комунального підприємства "Міські дороги"

про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу,-

суддя суду першої інстанції: Щавинська Ю.М.,

час та місце винесення рішення: 05.01.2021р., м. Одеса, просп. Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 р. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал страхування" (позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" (відповідач-1) про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу у розмірі 204 965,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" потерпілій особі страхового відшкодування, відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до винної у заподіянні збитків особи у порядку регресу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.03.2019р., залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019р., позов задоволено у повному обсязі.

Відповідно до висновку суду першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції (постанова Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019р.), відносно ОСОБА_1 , як відповідальної особи КП "Теплопостачання м. Одеси", складено адміністративний протокол за ч.4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, що не є реабілітуючою підставою. Враховуючи наведене, вимоги ПрАТ "СК "Арсенал Страхування", як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, суд визнав обґрунтованими.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 18.02.2020р. касаційну скаргу Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" задоволено частково, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019р. та рішення Господарського суду Одеської області від 18.03.2019р. у справі №916/2586/18 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Скасовуючи вказані судові рішення і направляючи дану справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до передчасного висновку про стягнення, саме з КП "Теплопостачання міста Одеси" майнової шкоди у порядку регресу, не встановивши хто є балансоутримувачем дороги, на якій сталась ДТП за участі транспортному засобу марки "ВМW X5", д/н НОМЕР_1 , який повинен здійснювати постійний контроль за станом усіх елементів дороги та розташованих на ній каналізаційних споруджень, чи допустив останній бездіяльність, на кого має покладатись обов`язок відшкодування завданої майнової шкоди відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, а також пов`язаних з цим обставин справи, виходячи із предмету та підстав позову, суб`єктного складу сторін, а також порушеного права, за захистом якого звертається позивач.

В процесі нового розгляду позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" місцевим господарським судом до участі у справі №916/2586/18 залучено до участі у справі Комунальне підприємство "Міські дороги" в якості співвідповідача.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.01.2021р. у справі №916/2586/18 (суддя Щавинська Ю.М.) позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" до Комунального підприємства "Міські дороги" задоволено у повному обсязі; у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" до Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" відмовлено; стягнуто з Комунального підприємства "Міські дороги" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" збитки у сумі 204 965,50 грн. та судовий збір у сумі 3 074,48 грн.; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" на користь Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у сумі 10 760,68 грн.; заяву Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" про поворот виконання рішення суду задоволено частково, а саме: здійснено поворот виконання рішення Господарського суду Одеської області від 18.03.2019р. у справі №916/2586/18 шляхом стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" на користь Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" на виконання рішення суду від 18.03.2019р. у справі №916/2586/18 грошових коштів у розмірі 208 030,98 грн.; в задоволенні решти заяви КП "Теплопостачання міста Одеси" про поворот виконання рішення суду відмовлено.

Суд першої інстанції встановив, що Комунальне підприємство «Міські дороги" є підприємством, на яке органом місцевого самоврядування покладено обов`язок утримувати у належному стані дороги міста та дійшов висновку про відсутність з боку відповідача-2 відповідного контролю стану дороги, на якій сталося ДТП, внаслідок чого транспортному засобу марки "ВМW X5", д/н НОМЕР_1 було заподіяно механічних пошкоджень.

Враховуючи встановлення судом винної особи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем як страховиком, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у сумі 204 965,50 грн., вимог до Комунального підприємства "Міські дороги.

Водночас, вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування", заявлені до Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" суд зазначив такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, встановивши, що рішення Господарського суду Одеської області від 18.03.2019р. було виконано КП "Теплопостачання міста Одеси" у повному обсязі, місцевий господарський суд, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог до КП "Теплопостачання міста Одеси" при новому розгляді справи №916/2586/18, зазначив про наявність підстав для задоволення заяви відповідача-1 про поворот виконання рішення суду шляхом повернення стягнутих грошових коштів у розмірі 208 030,98 грн. (сума збитків у розмірі 204 965,50 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3074,48 грн.).

Проте, зазначивши, що витрати виконавчого провадження не входять до суми стягнення за виконавчим документом, а тому до них не можуть бути застосовані положення Господарського процесуального кодексу України про поворот виконання рішення, суд відмовив у стягненні суми виконавчого збору у розмірі 20 803,10 грн. та суми витрат виконавчого провадження у розмірі 301,40 грн., оскільки такі витрати відповідача-1 не присуджувались до стягнення за рішенням суду.

Також, відповідачу-1 було відмовлено у відшкодуванні суми судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, оскільки такі витрати вже розподілені судом.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Комунальне підприємство "Міські дороги" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 05.01.2021р. у справі №916/2586/18 скасувати та постановити нове, яким у задоволені позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" до Комунального підприємства "Міські дороги" щодо відшкодування майнової шкоди відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що рішення Господарського суду Одеської області є необґрунтованим та прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин справи, які мають значення для вирішення спору.

Так, Комунальне підприємство (КП) "Міські дороги" зазначає, що предметом його діяльності є утримання (літнє та зимове) магістральних доріг міста в межах річних бюджетних призначень; здійснення поточного утримання, ремонту та реконструкції магістральних доріг міста за завданням власника або уповноваженого органу. При цьому, за твердженням апелянта, до утримання доріг відноситься прибирання останніх, чищення від снігу, посипання сольовими сумішами та піском, миття поливо миючими машинами тощо. Інша діяльність підприємства бюджетними призначеннями не передбачається.

Скаржник наполягає на тому, що він не є власником доріг у м. Одеса або уповноваженим органом. При цьому, суд першої інстанції, посилаючись на положення ст. 9 Закону України «Про дорожній рух», якими визначено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, у тому числі, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів, стягує завдану шкоду з балансоутримувача (Комунального підприємства "Міські дороги"), а не з власника доріг.

Апелянт зауважує, що судом першої інстанції не прийнятий до уваги лист виконкому Одеської міської ради №02-07/770 від 26.08.2020 року, в якому зазначено, що ділянка дороги по вул. Бєлінського, 9,11 знаходиться на балансі КП «Міські дороги», окрім інженерних або підземних комунікацій чи споруд, які розташовані вздовж дороги та належать іншим підприємствам та балансоутримувачам.

При цьому, люк, який став причиною ДТП, є невід`ємною частиною теплових мереж, які в свою чергу є одним із видів інженерних комунікацій і споруд, що знаходиться у користуванні КП "Теплопостачання м. Одеси", і у тому числі на технічному обслуговуванні, утриманні та ремонті.

Апелянт зазначає, що вказана обставина підтверджується листом №01.1-11/899 від 20.11.2017 року Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, з якого вбачається, що люк, який розташований на проїжджій частині по вул. Бєлінського, 11 знаходиться на балансі КП «Теплопостачання м.Одеси».

Таким чином, особою, яка відповідальна за зовнішній стан колодязів, наявність кришок, цілісність люків, кришок та інших елементів теплової мережі є підприємство, що займається технічною експлуатацією систем теплопостачання і саме КП «Теплопостачання» не вжило заходів щодо ліквідації напіввідкритості люку (не щільне прилягання).

Однак, судом не враховані обставини, що причиною ДТП є напіввідкрита кришка (не щільне прилягання) колодязя, обслуговування якого відноситься до обов`язків посадових осіб КП «Теплопостачання м.Одеси», і аж ніяк не до обов`язків працівників КП «Міські дороги».

З посиланням на положення Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року, Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правил благоустрою території міста Одеси, Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 року №71, відповідач-2 наполягає на тому, що саме посадові особи КП "Теплопостачання м.Одеси" зобов`язані здійснювати постійний контроль та стежити за станом колодязів, які знаходиться на балансовому рахунку їхнього підприємства, враховуючи наявність на них кришок з огляду на те, що саме на цю комунальну установу як на балансоутримувача мереж покладено обов`язок зі здійснення технічної експлуатації цих мереж та їх утримання.

Отже, особою, відповідальною за збитки, заподіяні дорожньо-транспортної пригодою, є КП "Теплопостачання м.Одеси", яке за приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України є особою, яка завдала шкоди страхувальнику внаслідок неправомірних дій (бездіяльності).

Водночас, апелянт вважає помилковим неврахування судом першої інстанції постанови Верховного Суду від 24.10.2019р. у справі №523/2354/15-ц, на яку послалось КП «Міські дороги» та зауваження місцевого господарського суду, що обставини, досліджені у справі №523/2354/15-ц, не є не аналогічними із обставинами у даній справі №916/2568/18.

Більш детально доводи КП «Міські дороги» щодо незгоди з оскаржуваним рішенням викладені в апеляційній скарзі відповідача.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.03.2021р. відкрито апеляційне провадження у справі 916/2586/18 за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Міські дороги". Позивачу та відповідачу-1 встановлено строк для подання відзиву.

Крім того, відповідно до даної ухвали, розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

19.03.2021р. до Південно-західного апеляційного господарського суду від Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 не погоджується з доводами останньої та просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно зі ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси", колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.07.2017р. о 20:55 год. в м. Одеса по вул. Бєлінського, 9 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки БМВ X 5, д/н НОМЕР_1 , здійснила наїзд на люк, який був відкритий, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №508238 (т.1 а.с.26) та поясненнями ОСОБА_2 (т.1 а.с.24-25).

У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу марки "ВМW X5", д/н НОМЕР_1 , було заподіяно механічних пошкоджень, а власнику автомобіля матеріальний збиток, який згідно зі Звітом про визначення вартості матеріального збитку від 09.08.2017р. №2105/17 (т.1 а.с.31-35) становить 249 077,85 грн.

Водночас, матеріали справи свідчать, що 02.06.2017р. між ПрАТ "СК "Арсенал страхування" та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №353/17-Т/О (т.1 а.с.10-14), згідно з умовами якого ПрАТ "СК "Арсенал страхування" взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "ВМW X5", д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди чи інших подій.

На виконання умов договору добровільного страхування від 02.06.2017р. №353/17-Т/О ПРрАТ Страхова компанія Арсенал Страхування здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 204 965,50 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 10.08.2017р. №897432 на суму 193 072,74 грн. та від 07.09.2017р. №900960 на суму 11 892,76 грн. (т.1 а.с.58-59).

У матеріалах справи міститься лист Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської рад від 20.11.2017р. №01.1-11/899, яким зазначено, що люки, розташовані на проїзній частині за адресою: вул. Белинського,11, перебувають на балансі КП Теплопостачання м. Одеси (т.1 а.с. 27).

Крім того, у матеріалах справи наявний протокол про адміністративне правопорушення УПП БР у м. Одеси від 23.11.2017р. №079719, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою КП Теплопостачання м. Одеси, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо ліквідації напіввідкритості люку, чим порушив п. п. 5.2.7 ГОСТ 3634 Стандарти та технічні умови люків оглядових колодязів, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18.04.2018р. у справі №522/23287/17 (т.1 а.с.20) провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи відповідь Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської, ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" листом від 30.07.2018р. №8Ж звернувся до КП "Теплопостачання м. Одеси" з претензією про стягнення коштів у сумі 204 965,50 грн. в порядку регресу (т.1 а.с.64).

У свою чергу, КП "Теплопостачання м. Одеси" у листі від 03.09.2018р. за №02/01-01-735 зазначило, що претензія є необґрунтованою, оскільки провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (т.1 а.с.65).

З огляду на існування постанови Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/23287/17 стосовно закінчення строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, Господарський суд Одеської області своїм рішенням від 18.03.2019р., залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019р., задовольнив позовні вимоги у повному обсязі із зазначенням про те, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, обставиною, тобто, - обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Однак, при касаційному перегляді наведених судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про те, що суди попередніх інстанцій не встановили, хто є балансоутримувачем дороги, на якій сталась ДТП, та який повинен здійснювати постійний контроль за станом усіх елементів дороги та розташованих на ній каналізаційних споруджень, що стало підставою для скасування відповідних судових рішень та передачі справи №916/2586/18 на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Враховуючи висновки Верховного Суду, при новому розгляді справи №916/2586/18 Господарським судом Одеської області було витребувано у Виконавчого комітету Одеської міської ради інформацію щодо балансоутримувача ділянки дороги по вул. Бєлінського 9, - Бєлінського, 11, станом на 28.07.2017р.

20.08.2020р. від Виконавчого комітету Одеської міської ради надійшла витребувана судом інформація, а саме лист Управління дорожнього господарства Одеської міської ради від 17.08.2020р. №606 (т.3 а.с.139), згідно якого Управління дорожнього господарства повідомило, що балансоутримувачем усієї вулично-дорожньої мережі міста є КП "Міські дороги".

Враховуючи встановлену в процесі розгляду справи інформацію, до участі у справі було залучено в якості співвідповідача КП "Міські дороги".

При цьому, позивачем було зазначено, що КП "Міські дороги" та КП "Теплопостачання міста Одеси" мають нести солідарну відповідальність.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Як вбачається з апеляційної скарги, всі доводи апелянта направлені на те, що він не є власником дороги, уповноваженим органом або балансоутримувачем люку, розташованому на проїзній частині за адресою: вул. Белинського, 9, що виключає відповідальність КП "Міські дороги" за завдання механічних пошкоджень транспортному засобу марки "ВМW X5", д/н НОМЕР_1 , у зв`язку із наїздом останнього на люк, який був відкритий.

Таким чином, насамперед, судова колегія переглядає оскаржуване судове рішення саме у цієї частині.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільні дороги" автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів; вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів; проїзна частина - частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів.

За змістом ст. 5 Закону України "Про автомобільні дороги" вулиці і дороги міст та інших населених пунктів відносяться до автомобільних доріг.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про автомобільні дороги" складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Як передбачено ч. 1 ст. 16, ст. 17 Закону України "Про автомобільні дороги", вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

За змістом положень статті 19 Закону України «Про автомобільні дороги» до основних обов`язків органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів належать, зокрема, забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, правилами та нормами.

При цьому, приписами статті 21 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають у тому числі за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Статтею 9 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема: здійснення заходів щодо утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг та вулиць; визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; проведення лінійного аналізу аварійності на підвідомчих автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів.

Ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління "Укравтодору", а тих, що перебувають у комунальній власності, відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями (п.2 Єдиних правил).

Судова колегія відмічає, що у вільному доступі в мережі інтернет, а саме: на офіційному сайті міста Одеси, викладений статут КП "Міські дороги".

До основних видів діяльності підприємства відносяться, зокрема: експлуатація, ремонт та реконструкція автошляхів; утримання автошляхів; організація всіх видів ремонту проїзних частин вулиць та тротуарів, їх утримання, здійснення поточного контролю за виконанням цих робіт.

Згідно із п.1.3. Статуту КП «Міські дороги», Засновником підприємства є Одеська міська рада.

В пунктах 2.2.1., 2.2.2. Статуту передбачено, що предметом діяльності підприємства є утримання (літнє та зимове) магістральних доріг міста в межах річних бюджетних призначень; за завданням власника або уповноваженого органу здійснення поточного утримання, ремонту та реконструкції магістральних доріг міста.

Відповідно до п. 5.1. Статуту, майно підприємства становлять виробничі і не виробничі фонди, а також цінності, вартість яких відображується в самостійному балансі підприємства, отже КП «Міські дороги» є балансоутримувачем доріг у м. Одесі.

Місцевим господарським судом було направлено запит до Виконавчого комітету Одеської міської ради щодо отримання інформації стосовно балансоутримувача ділянки дороги по вул. Бєлінського 9, - Бєлінського, 11, станом на 28.07.2017р.

Листом від 17.08.2020р. №606 Управління дорожнього господарства Одеської міської ради повідомило суд, що балансоутримувачем усієї вулично-дорожньої мережі міста є КП "Міські дороги".

Крім того, «Правила благоустрою території міста Одеси», які затверджені рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011р. №1631-VI і також знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті міста Одеси, визначає поняття балансоутримувача власника або юридичну особу, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством, звітність: здійснює розрахунки коштів необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законодавством.

Пунктом 10.6. «Правил благоустрою території міста Одеси» зазначається, що балансоутримувачем доріг є КП «Міські дороги».

Таким чином, враховуючи наведене у сукупності, апеляційна колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що КП "Міські дороги" є підприємством, на яке органом місцевого самоврядування покладено обов`язок утримувати у належному стані дороги міста, та є уповноваженим органом у сфері дорожнього руху, який виконує функції щодо забезпечення виконання правил, норм і стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць на території м. Одеси.

Згідно з ч. 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Як передбачено ч. 1 ст. 24 Закону України "Про дорожній рух", власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» обов`язок забезпечувати утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування таких.

Пунктом 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони (далі - Єдині правила) визначено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Вказані Єдині правила поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів і користувачів (п. 1 зазначених Правил).

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану", який чинний від 01 січня 1998 року (далі ДСТУ 3587-97). Ці вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими.

Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

За матеріалами даної справи, КП "Теплопостачання міста Одеси" не наділено повноваженнями постійного контролю за дорожніми об`єктами, при цьому, саме на власника автомобільної дороги покладається обов`язок постійного контролю за станом усіх елементів дорожніх об`єктів.

Оглядовий колодязь, розташований на ділянці дороги по вул. Бєлінського 9, - Бєлінського, 11, в розумінні приписів ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги», є складовою дороги.

Судова колегія зазначає, що ділянка дороги, на якій трапилося ДТП, призначена для руху транспортних засобів, тому кришка люку є невід`ємним елементом дороги, безпека руху на якій забезпечується КП "Міські дороги".

Люки оглядових колодязів повинні відповідати вимогам ГОСТ 3634. Відхилення висотної позначки кришки люка відносно рівня покриття проїзної частини не повинно перевищувати 1,0 см (пункт 3.1.7 ДСТУ 3587-97).

Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні положення містяться у статті 993 Цивільного кодексу України.

Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Оскільки обов`язок постійного контролю за станом усіх елементів на ділянці дороги, де сталося ДТП, належить до виключної сфери управління КП "Міські дороги", як балансоутримувача цієї автомобільної дороги, то саме зазначене Комунальне підприємство має відповідати за відшкодування позивачу як страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, суми у розмірі 204 965,50 грн.

Аналогічні висновки про те, що допущена балансоутримувачем дороги бездіяльність, який повинен здійснювати контроль за усіма елементами дороги, є підставою для покладення на нього обов`язку відшкодування завданої майнової шкоди відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, викладені у постанові Верховного Суду від 30.10.2019р. у справі №639/2132/18, від 18.02.2020р. у справі №916/2586/18.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Зауваження КП «Міські дороги» щодо неврахування судом першої інстанції постанови Верховного Суду від 24.10.2019р. у справі №523/2354/15-ц, апеляційна колегія не бере до уваги, з огляду на те, що, як правильно зазначив місцевий господарський суд, справа №523/2354/15-ц не є аналогічною даній справі №916/2586/18, оскільки містить інші обставини. Так, в основу прийняття рішення у справі №523/2354/15-ц було покладено наявність преюдиціальної вини особи, яка перебуває у трудових відносинах з ТОВ "Інфокс". Крім того, при прийнятті постанови у справі №523/2354/15-ц, на відміну від справи №916/2586/18, Верховним Судом жодним чином не аналізувалось співвідношення повноважень ТОВ "Інфокс" та КП "Міські дороги".

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків господарського суду попередньої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Враховуючи викладене, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення на підставі фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку щодо задоволення позовних вимог

Таким чином, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 05.01.2021 року у справі №916/2586/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міські дороги" без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 05.01.2021р. у справі №916/2586/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків, встановлених ч.3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Головей В.М.

Суддя Разюк Г.П.

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції у Південно-західному апеляційному господарському суді, копії даної постанови поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови від 11.05.2021р. у справі №916/2586/18 на електронні адреси, зазначені учасниками справи.