ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р. Справа № 911/2890/20

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участі секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК «Євротехнології»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Аттіс-Україна»

про визнання договору розірваним та стягнення 1844590,00 грн

за участю представників

позивача: Якубовська П.А. - адвокат, ордер на надання правової допомоги серії СВ № 1004113 від 01.10.2020;

відповідача: Закутій О.М. - адвокат, договір про надання правової допомоги від 11.11.2020.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ІБК «Євротехнології» (далі - позивач, ТОВ «ІБК «Євротехнології») з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Аттіс-Україна» (далі - відповідач, ТОВ «БК «Аттіс-Україна»), у якому просить суд:

- визнати договір субпідряду № 040319/3 від 04.03.2019 розірваним;

- зобов`язати ТОВ «БК «Аттіс-Україна» повернути на користь ТОВ «ІБК «Євротехнології» кошти, перераховані на виконання робіт у сумі 1800000,00 грн;

- стягнути з ТОВ «БК «Аттіс-Україна» на користь ТОВ «ІБК «Євротехнології» неустойку в розмірі 44590,00 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 04.03.2019 між ТОВ «ІБК «Євротехнології», як підрядником, та ТОВ «БК «Аттіс-Україна», як субпідрядником,, укладено договір субпідряду № 040319/3, за умовами якого підрядник доручив, а субпідрядник взяв на себе зобов`язання виконати обумовлені договором роботи на об`єкті: «Реконструкція насосних станцій 1-го підйому Дніпровської водопровідної станції з впровадженням енергозберігаючого обладнання та частотного регулювання з водозабірними спорудами» за адресою: м. Київ, вул. Дніпроводська, 1а.

Позивач стверджує, що на виконання умов вказаного договору ТОВ «ІБК «Євротехнології» здійснено перерахування на користь ТОВ «БК «Аттіс-Україна» 1800000,00 грн попередньої оплати, проте, за словами позивача, з моменту підписання договору та на день звернення до суду з позовом відповідачем не підготовлено та не передано на розгляд позивача жодного акта виконаних робіт, що прямо вказує на невиконання робіт відповідачем та є порушенням п. 5.41. умов договору. Отже, як вважає позивач, грошові кошти, що були перераховані замовником на рахунок відповідача не були використанні за їх цільовим призначенням.

З огляду на вказані обставини, позивач твердить про те, що ним було надіслано на адресу відповідача лист претензійного характеру про невиконання умов договору з вимогою розірвання договору та повернення грошових коштів у розмірі 1800000,00 грн, який був залишений відповідачем без задоволення, що стало підставою для звернення ТОВ «ІБК «Євротехнології» до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 16.11.2020.

Через канцелярію суду 16.11.2020 від ТОВ «БК «Аттіс-Україна» надійшов відзив від 13.11.2020 на позовну заяву, у якому відповідач позов не визнає, вважає його безпідставним та необґрунтованим.

Мотивуючи свої заперечення проти позову, відповідач, зокрема, зауважує на те, що незважаючи на внесення підрядником суми фінансування не у повному обсязі, відповідач приступив до виконання робіт за договором, що, на його думку, підтверджується Загальним журналом робіт. Також, як стверджує відповідач, остаточно погоджена робоча документація була передана ТОВ «БК «Аттіс-Україна» лише 06.12.2019, що зумовило необхідність додаткового розрахунку вартості робіт, необхідних матеріалів та устаткування для виконання робіт, які б відповідали заявленим у документації вимогам.

Крім того, на переконання відповідача, позивач не має правових підстав для розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, оскільки ТОВ «БК «Аттіс-Україна» приступило до виконання робіт ще у квітні 2019 року, а закінчити виконання робіт вчасно не може через відсутність фінансування з боку позивача.

Через канцелярію суду 02.12.2020 від ТОВ «ІБК «Євротехнології» надійшла відповідь від 30.11.2020 на відзив відповідача.

Зокрема, у відповідь на аргументи відповідача, позивач посилається на те, що згідно із Загальним журналом робіт, який відповідач надав як доказ виконання робіт, роботи розпочалися 08.04.2019, проте, за словами позивача, Акт допуску на виконання будівельно-монтажних робіт підписаний лише 09.04.2019. Лист про погодження виконавців замовником (ПАТ «АК «Київводоканал» датується 11.04.2019. Наведені обставини, як вважає позивач, свідчать про те, що дійсність записів у Загальному журналі робіт є сумнівною та не відповідає фактичному виконанню робіт відповідачем. Також, як зауважив позивач, ним неодноразово отримувались скарги від замовника - ПАТ «АК «Київводоканал» - про зрив графіку виконання робіт.

Позивач заперечує твердження відповідача, що кошти перераховані для виконання робіт у якості авансу, використанні за цільовим призначенням та наполягає на тому, що своєю бездіяльністю відповідач призвів до зриву графіку виконання робіт.

Розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, на думку позивача, є цілком правомірним, оскільки своєю бездіяльністю відповідач порушив графік виконання робіт, затверджений замовником, більше ніж на 7 (сім) місяців, без поважних на те причин.

Через канцелярію суду 11.12.2020 ТОВ «БК «Аттіс-Україна» подано додаткові пояснення, у яких відповідач зазначає, що 09.11.2020 ним направлено позивачеві лист про те, що станом на дату складання листа на виконання умов договору ТОВ «БК «Аттіс-Україна» виконано значний обсяг робіт на загальну суму 2270499,97 грн, акти здачі-прийняття робіт неодноразово передавались керівництву ТОВ «ІБК «Євротехнології» на особистий підпис, проте, як стверджує відповідач, від підписання таких актів позивач відмовився.

Через канцелярію суду 14.01.2021 від ТОВ «БК «Аттіс-Україна» надійшли заперечення від 11.01.2021 на відповідь на відзив. Відповідач, зокрема, наполягає на тому, що позивачем грубо порушені строки та умови фінансування робіт, передбачені договором, що і призвело до зриву графіку виконання робіт.

З метою вирішення питань, визначених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), підготовче засідання неодноразово відкладалось, строк підготовчого провадження продовжувався на тридцять днів, про що 11.12.2020 судом постановлено ухвалу.

На підставі ухвали Господарського суду Київської області від 20.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.02.2021.

У судовому засіданні 08.02.2021, не оголошуючи про початок розгляду справи по суті, судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 22.02.2021

У судовому засіданні 22.02.2021 судом розпочато розгляд справи по суті та заслухано вступні слова представників сторін щодо вимог заявленого позову, а також стосовно змісту та підстав заперечень проти позову.

Під час розгляду справи по суті судом неодноразово оголошувалась перерва.

Через канцелярію суду 22.03.2021 ТОВ «ІБК «Євротехнології» подано клопотання про залучення документів, а саме - копії листа ТОВ «ІБК «Євротехнології» за вих. № 3011/20/1 від 30.11.2020, адресованого ТОВ «БК «Аттіс-Україна».

За приписами ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Суд враховує, що доказ, який позивач заявляє залучити до матеріалів справи, подано до суду з порушенням встановленого законом строку без обґрунтування неможливості його подання у такий строк, з огляду що, враховуючи положення ст. 80 ГПК України, судом до розгляду вказаний доказ не приймається.

Через канцелярію суду 22.03.2021 ТОВ «БК «Аттіс-Україна» подано заяву про закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Обгрунтовуючи вказану заяву, відповідач зазначає, що оскільки позивачем не сплачено у повному обсязі авансового внеску, не здійснено жодних дій, спрямованих на прийняття фактично виконаних відповідачем робіт, що стало б підставою для взаєморозрахунків за договором, а також факт наявності між сторонами договірних відносин та умов здійснення розрахунків у випадку їх розірвання, відповідач вважає звернення позивача до суду з позовними вимогами до відповідача на підставі ч. 2, 4 ст. 849 та ст. 1212 Цивільного кодексу України - передчасними, оскільки його права не були порушені.

Суд вважає вимогу заяву відповідача щодо закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Про відсутність предмета спору, зокрема, свідчить припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Під предметом позову розуміється об`єкт спірних правовідносин, щодо яких виник спір між позивачем та відповідачем. Предмет позову містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті.

Матеріально-правовими вимогами позивача до відповідача у даній справі є визнання договору субпідряду розірваним, а також стягнення з відповідача суми авансових платежів, сплачених за договором субпідряду, та штрафних санкцій за порушення відповідачем строків виконання робіт.

Відповідач вважає, що звернення позивачем з даним позовом до суду є передчасним, оскільки, на його думку, права ТОВ «ІБК «Євротехнології» не були порушені.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, оскільки наявність чи відсутність порушеного права позивача, а також обставини щодо належного або неналежного виконання відповідачем умов договору субпідряду підлягають встановленню під час вирішення справи по суті.

Фактичні обставини справи та позиції сторін, зокрема, підтримання позивачем позовних вимог, не свідчать про те, що між позивачем та відповідачем не залишилося неврегульованих питань, отже предмет спору у даному випадку не припинив своє існування.

За вказаних обставин суд відмовив у задоволені заяви ТОВ «БК «Аттіс-Україна» про закриття провадження у справі.

Через канцелярію суду 22.03.2021 ТОВ «ІБК «Євротехнології» подано заяву від 22.03.2021 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) кошти ТОВ «БК «Аттіс-Україна» у розмірі ціни позову - 1852090,00 грн та судового збору - 27668,85 грн.

Ухвалою суду від 22.03.2021 повернуто ТОВ «ІБК «Євротехнології» заяву від 22.03.2021 про забезпечення позову.

У судовому засіданні 22.03.2021 судом закінчено з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами та вирішено перейти до судових дебатів. Представники сторін виступили із заключними словами, посилаючись на обставини і докази досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, 22.03.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «БК «Аттіс-Україна» (субпідрядник) та ТОВ «ІБК «Євротехнології» (підрядник) 04.03.2019 укладено договір субпідряду № 040319/3 (далі - Договір), для виконання робіт на об`єкті: «Реконструкція насосних станцій 1-го підйому Дніпровської водопровідної станції з впровадженням енергозберігаючого обладнання та частотного регулювання з водозабірними спорудами», загальна вартість якого становить 3459000,00 грн.

У розділі «Визначення термінів», з метою однакового тлумачення термінів даного Договору сторони вирішили визначити їх значення таким чином, зокрема:

- «Договір» - цей Договір субпідряду, що включає умови субпідряду, додатки, доповнення, додаткові угоди, зміни до нього, підписані підрядником та субпідрядником, а також ті, які можуть бути підписані сторонами в період виконання робіт за Договором;

- «Об`єкт» - «Реконструкція насосних станцій 1-го підйому Дніпровської водопровідної станції з впровадженням енергозберігаючого обладнання та частотного регулювання з водозабірними спорудами»;

- «Роботи» - комплекс робіт з «Реконструкція насосних станцій 1-го підйому Дніпровської водопровідної станції з впровадженням енергозберігаючого обладнання та частотного регулювання з водозабірними спорудами» за адресою: м. Київ, вул. Дніпроводська, 1а та інших, які виконуються у відповідності до цього Договору, його додатків;

- «Контракт» - контракт № КYV-IСВ-01-L1 від 31.03.2017 по об`єкту «Реконструкція насосних станцій 1-го підйому Дніпровської водопровідної станції з впровадженням енергозберігаючого обладнання та частотного регулювання з водозабірними спорудами»;

- «Замовник» - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал».

Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, підрядник доручає, а субпідрядник бере на себе зобов`язання власними силами та засобами на свій ризик якісно, у встановлені даним Договором строки та порядку, виконати роботи за кодами КВЕД: 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи та Код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування на об`єкті: «Реконструкція насосних станцій 1-го підйому Дніпровської водопровідної станції з впровадженням енергозберігаючого обладнання та частотного регулювання з водозабірними спорудами» за адресою: м. Київ, вул. Дніпроводська, 1а, (далі - Об`єкт), де предметом є: виконання монтажних та демонтажних робіт технологічних трубопроводів, монтажних та демонтажних будівельних робіт для встановлення обладнання, монтажних та демонтажних робіт по улаштуванню опорних конструкцій ВПМ, монтажних та демонтажних робіт з улаштування площадок для обслуговування обладнання, та інші роботи згідно додатків до Договору (Договірної ціни - Додаток № 4), специфікацій, окремо погоджених сторонами вузлів, а також окремо погоджені сторонами роботи та системи, які не відображені в проекті, але які необхідно виконати для задачі об`єкта замовнику, та вводу в експлуатацію об`єкта в цілому згідно чинних норм в будівництві. Здати виконані роботи окремо по кожному об`єкту підряднику (у разі, якщо роботи виконувались окремо по об`єктах).

Вимоги до виконання робіт за даним Договором регламентуються технічними рішеннями та технічним завданням замовника (п. 1.3. Договору).

Пунктом 1.4. Договору обумовлено, що останній укладено на виконання Контракту № КYV-IСВ-01-L1 від 31.03.2017 по об`єкту «Реконструкція насосних станцій 1-го підйому Дніпровської водопровідної станції з впровадженням енергозберігаючого обладнання та частотного регулювання з водозабірними спорудами» (надалі іменується - «Контракт»).

За умовами п. 2.1. Договору останній набуває чинності лише за умови та з моменту перерахування авансового платежу та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань або дострокового розірвання на його умовах.

Субпідрядник виконує роботи згідно з Графіком виконання робіт (Додаток № 2 до Договору), що є невід`ємною частиною Договору (п. 2.1. Договору).

Строк виконання субпідрядником робіт за цим Договором починає свій перебіг з дня оплати субпідряднику авансового платежу згідно умов цього Договору (п. 2.3. Договору).

Підрядник має право в будь-який момент розірвати договір, повідомивши про це субпідрядника за 5 робочих днів. Субпідрядник зобов`язаний повернути не використані та не підтверджені підписаними сторонами актами - кошти, протягом 5-ти робочих днів з дати отримання повідомлення від підрядника та повернути передані підрядником матеріали, що не були використані в процесі виконання робіт (пп. 3.1.12. Договору).

Субпідрядник зобов`язаний приступити до виконання робіт одразу після отримання від підрядника: плана-схеми встановлення обладнання згідно Технічного завдання; Проектного рішення на 8 аркушах та після отримання авансового платежу (пп. 3.4.2.1. Договору).

Загальна ціна робіт, а також витрат на транспортування обладнання, його розвантаження та складування, витрат на експлуатацію будівельних машин та механізмів, монтаж та інше визначена сторонами у відповідних додатках - Договірна ціна - Додаток № 3 та складає: 3459000,00 грн, з урахуванням ПДВ. Перелік робіт визначається Специфікаціями, які є додатками до цього Договору (п. 4.1. Договору).

Сторони домовилися, що Договірна ціна згідно цього Договору та відповідних додатків до нього є твердою і не підлягає збільшенню і зменшенню, протягом усього терміну дії Договору (п. 4.2. Договору).

Після завершення виконання робіт (етапів робіт) субпідрядник повідомляє письмово поштою або електронною поштою підрядника про готовність виконаних робіт до здачі та надає підряднику 3-ри примірники Актів приймання виконаних будівельних робіт та два примірники Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат. Акти приймання виконаних будівельних робіт надаються субпідрядником для розгляду підряднику на будівельний майданчик в строк не пізніше 15-го числа поточного місяця відповідальній особі підрядника (керівнику проекту). Подавати Акти приймання виконаних будівельних робіт та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати підрядник має право лише протягом 1-го місяця з дати їх фактичного виконання на об`єкті (п. 5.18. Договору).

Разом з Актами приймання виконаних будівельних робіт субпідрядник передає затверджену підрядником виконавчу документацію згідно виду робіт та сертифікати відповідності на використані матеріали, виконавчі схеми та протоколи результатів випробувань, висновки СЕС, технічні паспорти, протоколи перевірок, що стосуються виконаних робіт та інші документи, необхідні для прийняття робіт. Всі копії поданих документів повинні бути, також, завірені підписом уповноваженої особи підрядника та печаткою. Затверджувати виконавчу документацію зі сторони підрядника мають право: Петровський О.С. (директор), Шаєнко С.О. (керівник проекту). Перевірку виконавчої документації проводить відповідальна особа зі сторони підрядника згідно письмового повідомлення (п. 5.19. Договору).

Субпідрядник не пізніше 25-го числа звітного місяця, в якому були виконані роботи, готує примірники Актів із зазначенням в них фактичного обсягу та вартості виконаних робіт, підписує їх і надає підряднику на розгляд (п. 5.41. Договору).

Відповідно до п. 5.44. Договору виконані робити приймаються повноваженим представником підрядника у відповідності до: скоригованого та затвердженого в установленому порядку субпідрядником робочого проекту; належним чином оформленій виконавчій документації; відповідності в Актах фактичних об`ємів виконаних робіт; якості, що вимагається діючими нормативними документами та Технічними рішеннями до кожного окремого виду робіт; переданого на розгляд звіту про хід виконання робіт, що зазначені в Актах; інших вимог даного Договору.

Пунктом 7.1. Договору обумовлено, що фінансування Робіт за Договором відбувається у відповідності до Графіка фінансування Робіт (Додаток № 3 до Договору), що є його невід`ємною частиною.

У розділі Договору «Договірні документи» сторони домовилися, що невід`ємною частиною Договору є наступні Додатки:

- Додатки № 1 - Технічні специфікації;

- Додатки № 2 - Графік виконання робіт;

- Додаток № 3 - Графік фінансування робіт;

- Додаток № 4 - Договірна ціна Робіт;

- Додаток № 5 - План-схема встановлення обладнання нв від - 14.300 згідно Технічного завдання;

- Додаток № 6 - Погоджені технічні рішення;

- Додаток № 7 - Проектна документація (після отримання позитивного висновку експертизи та затвердження замовником).

Між сторонами 29.07.2019 укладено додаткову угоду № 1 до Договору про наступне, зокрема: у зв`язку із тим, що згідно проекту виконання робіт, виконання робіт за договором повинно виконуватися по двох секціях (Секція 1 та Секція 2), сторони погодили внести зміни в договірну ціну робіт, поділивши роботи на дві секції, а також, змінити за п. 4.1. об`єм робіт без зміни їх вартості та у зв`язку з цим, викласти договірну ціну в новій редакції (Додаток 4А до договору субпідряду № 040319/3 від 04.03.2019 Договірна ціна робіт).

У подальшому між сторонами 03.03.2020 укладено додаткову угоду № 2 до Договору, у п. 1 якої сторони домовились, згідно збільшення обсягів робіт та терміну їх виконання, п. 4.1. та розділ 7 Договору викласти у новій редакції.

Так, відповідно до п. 4.1. Договору у редакції додаткової угоди № 2 від 03.03.2020 загальна ціна робіт, а також витрат на транспортування обладнання, його розвантаження та складування, витрат на експлуатацію будівельних машин та механізмів, монтаж та інше визначена сторонами у відповідних Додатках - Договірна ціна - Додаток № 3 та складає: 4459000,00 грн, з урахуванням ПДВ. Перелік робіт визначається Специфікаціями, які є додатками до цього Договору.

Розділом 7 Договору у редакції додаткової угоди № 2 від 03.03.2020 сторони погодили наступний порядок оплати:

- фінансування робіт за Договором відбувається у відповідності до Графіка фінансування робіт (Додаток № 3 до Договору), що є його невід`ємною частиною (пункт 7.1.);

- перша секція об`єкту: на початку виконання робіт за Договором підрядник перераховує на поточний рахунок субпідрядника авансовий платіж за виконання робіт за першою секцією, згідно графіка фінансування, в сумі 1600000,00 грн з урахуванням ПДВ, та після отримання рахунка-фактури (пункт 7.2.); 283600,00 грн з урахуванням ПДВ, сплачується підрядником після виконання робіт субпідрядником, протягом сорока п`яти (45) календарних днів після підписання Акту технічного приймання обладнання та залізобетонної конструкції першої секції об`єкту (пункт 7.3.); 122950,00 грн з урахуванням ПДВ, після видачі Акту вводу в експлуатацію та закінченням тренінгів по першій секції об`єкту, протягом сорока п`яти (45) календарних днів після отримання рахунка-фактури, але не раніше ніж підрядник отримає від замовника оплату за виконані роботи (пункт 7.4.); 222950,00 грн з урахуванням ПДВ, після видачі Акту вводу в експлуатацію та закінченням тренінгів по всьому об`єкту, протягом сорока п`яти (45) календарних днів після отримання рахунка-фактури, але не раніше ніж підрядник отримає від замовника оплату за виконані роботи (пункт 7.5.);

- друга секція об`єкту: на початку виконання робіт за Договором підрядник перераховує на поточний рахунок субпідрядника авансовий платіж за виконання робіт за першою секцією, згідно графіка фінансування, в сумі 1600000,00 грн з урахуванням ПДВ, та після отримання рахунка-фактури (пункт 7.6.); 283600,00 грн з урахуванням ПДВ, сплачується підрядником після виконання робіт субпідрядником, протягом сорока п`яти (45) календарних днів після підписання Акту технічного приймання обладнання та залізобетонної конструкції другої секції об`єкту (пункт 7.7.); 122950,00 грн з урахуванням ПДВ, після видачі Акту вводу в експлуатацію та закінченням тренінгів по другій секції об`єкту, протягом сорока п`яти (45) календарних днів після отримання рахунка-фактури, але не раніше ніж підрядник отримає від замовника оплату за виконані роботи (пункт 7.8.); 229550,00 грн з урахуванням ПДВ, після видачі Акту вводу в експлуатацію та закінченням тренінгів по всьому об`єкту, протягом сорока п`яти (45) календарних днів після отримання рахунка-фактури, але не раніше ніж підрядник отримає від замовника оплату за виконані роботи (пункт 7.9.).

Відповідно до пунктів 3-5 додаткової угоди № 2 від 03.03.2020 сторони домовились викласти Додатки до Договору у новій редакції, а саме: Додаток № 2 «Графік виконання робіт», Додаток № 3 «Графік фінансування» та Додаток № 4 «Договірна ціна робіт».

Пунктом 6 додаткової угоди № 2 від 03.03.2020 сторони визначили, що всі інші пункти Договору є обов`язковими та сторони підтверджують їх виконання.

На виконання умов Договору, у період з 22.03.2019 по 12.06.2020, підрядник перерахував на користь субпідрядника грошові кошти в загальному розмірі 1800000,00 грн, що підтверджується долученими до позовної заяви платіжними дорученнями: № 1700 від 22.03.2019 на суму 300000,00 грн; № 2414 від 18.11.2019 на суму 800000,00 грн; № 2829 від 20.03.2020 на суму 6000,00 грн; № 2917 від 17.04.2020 на суму 494000,00 грн; № 3184 від 11.06.2020 на суму 80000,00 грн; № 3191 від 12.06.2020 на суму 120000,00 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що 05.04.2019 уповноваженими представниками сторін складено та підписано акт передачі-приймання будівельного майданчика (фронту робіт), яким зафіксовано, що замовник передав, а підрядник прийняв будівельний майданчик (фронт робіт) для виконання будівельних робіт в межах проекту «Реконструкція насосної станцій І-го підйому Дніпровської водопровідної станції з впровадженням енергозберігаючого обладнання та частотного регулювання з водозабірними спорудами».

Між представниками сторін 09.04.2019 складено та підписано Акт-допуск № 20 на виконання будівельно-монтажних робіт на території діючого підприємства (цеху, дільниці).

Листом за вих. № 10.06.2019/1/1 від 10.06.2019 підрядник повідомив субпідрядника про погодження замовником до виконання робіт креслення в частині архітектурно-будівельних рішень робочої документації по об`єкту та просив приступити до виконання робіт згідно із затвердженою документацією. Вказаний лист разом з Робочою документацією - 3006/1-17 АБ Том № 2 вручено представнику ТОВ «БК «Аттіс-Україна», про що свідчить відповідна відмітка про отримання на листі.

Між представниками сторін 24.07.2019 складено та підписано Акт-допуск № 21 на виконання будівельних робіт на території ЦНВС-1 НС-1№2 УЕДнВС ДЕВГ ПрАТ «АК «Київводоканал».

Як вбачається з матеріалів справи, 29.07.2020 ТОВ «ІБК «Євротехнології» надіслано на адресу ТОВ «БК «Аттіс-Україна» лист за вих. № 2907/20/1 щодо виконання монтажних робіт згідно Договору, у якому зазначалось, зокрема, що з 16.07.2020 ТОВ «БК «Аттіс-Україна» роботи згідно умов Договору не виконує. ТОВ «ІБК «Євротехнології» вимагало від субпідрядника негайно відновити роботи та приступити до виконання своїх договірних зобов`язань по об`єкту з наданням оновленого графіка виконання робіт.

У подальшому ТОВ «ІБК «Євротехнології» звернулось до субпідрядника з листом за вих. № 0909/20/ від 09.09.2020, у якому зазначило, що з моменту підписання Договору по дату складення цього листа ТОВ «БК «Аттіс-Україна» не підготовлено та не передано на розгляд підрядника жодного акта виконаних робіт, що прямо свідчить про повне невиконання субпідрядником робіт згідно з умовами Договору та про безпідставне користування коштами підрядника. У зв`язку з цим ТОВ «ІБК «Євротехнології» повідомило ТОВ «БК «Аттіс-Україна» про розірвання Договору та вимагало повного повернення сплачених коштів у розмірі 1800000,00 грн.

Позивач, посилаючись на п. 3.1.12, 8.2. Договору, а також на ч. 2 ст. 849, ст. 1212 Цивільного кодексу України, звернувся до суду з позовом про визнання договору субпідряду № 040319/3 від 04.03.2019 розірваним та зобов`язання ТОВ «БК «Аттіс-Україна» повернути на користь ТОВ «ІБК «Євротехнології» кошти, перераховані на виконання робіт у сумі 1800000,00 грн.

За словами позивача, з моменту підписання Договору по день звернення з позовом до суду відповідачем не підготовлено та не передано на розгляд позивача жодного акта виконаних робіт, що прямо вказує на невиконання робіт відповідачем та є порушенням п. 5.41. умов Договору. Отже, на думку позивача, грошові кошти, що були перераховані позивачем на рахунок відповідача не були використанні за їх цільовим призначенням, а були свідомо привласнені відповідачем.

Зі свого боку відповідач вважає твердження позивача про те, що перераховані ним грошові кошти у якості авансу не були використані за цільовим призначенням, а були привласнені відповідачем, і про те, що роботи, які є предметом Договору, відповідачем не виконувались - безпідставними.

У якості доказів, які, на думку відповідача, підтверджують факт виконання субпідрядником обумовлених Договором робіт, ТОВ «БК «Аттіс-Україна» до матеріалів справи надано: Загальний журнал робіт з будівництва об`єкта (додаток А до ДБН А.3.1.-5:2016 «Організація будівельного виробництва»); Акт передачі демонтованого обладнання від 28.05.2019; Акт приймання-передачі робіт від 01.09.2019, виконаних по секції № 2 згідно проекту по об`єкту; Реєстри виконавчої документації по об`єкту «Реконструкція насосних станцій 1-го підйому Дніпровської водопровідної станції з впровадженням енергозберігаючого обладнання та частотного регулювання з водозабірними спорудами».

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 04.03.2019 між сторонами укладено договір субпідряду № 040319/3, за умовами якого позивач, як підрядник, доручив,а відповідач, як субпідрядник, взяв на себе зобов`язання у встановлені Договором строки та порядку, виконати роботи на об`єкті: «Реконструкція насосних станцій 1-го підйому Дніпровської водопровідної станції з впровадженням енергозберігаючого обладнання та частотного регулювання з водозабірними спорудами».

Спочатку Додатком № 2 «Графік виконання робіт» передбачалось, що обумовлені Договором роботи мали бути виконані субпідрядником у період з березня по вересень 2019 року.

Водночас, як установлено судом, 03.03.2020 між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до Договору, якою, зокрема, Додаток № 2 «Графік виконання робіт» вирішено викласти у новій редакції, однак такий оновлений Графік у матеріалах справи відсутній, що позбавляє можливості суд установити в які терміни мали бути виконані спірні роботи.

У зв`язку з тим, що субпідрядник з моменту підписання Договору не підготував не передав на підписання підряднику жодного акта виконаних робіт, що, на думку позивача, свідчить про невиконання робіт відповідачем, ТОВ «ІБК «Євротехнології» направлено на адресу ТОВ «БК «Аттіс-Україна» лист за вих. № 0909/20/ від 09.09.2020 про розірвання договору та повернення коштів у розмірі 1800000,00 грн.

Відповідач, зі свого боку, факт отримання вказаного листа не заперечує, про що свідчить зміст його листа за вих. № 10 від 09.11.2020, адресованого ТОВ «ІБК «Євротехнології».

Частинами 1, 2, 3 ст. 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Підпунктом 3.1.12. Договору передбачено право підрядника в будь-який момент розірвати договір, повідомивши про це субпідрядника за 5 робочих днів.

Оскільки субпідрядник відмовився від договору, надіславши субпідряднику відповідний лист про розірвання Договору і така одностороння відмова від договору не потребує узгодження з підрядником, суд дійшов висновку, що станом на дату подання позову до суду договір № 040319/3 від 04.03.2019 припинив свою дію. Відтак у задоволенні позову в частині позовної вимоги про визнання договору субпідряду № 040319/3 від 04.03.2019 розірваним суд відмовляє.

Частиною 1 ст. 179 Господарського кодексу України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку.

Відповідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами пунктів 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник (ч. 1 ст. 838 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст. 843, ч. 1, 2 ст. 844 Цивільного кодексу України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. Оформлення такого акту передбачено і умовами пунктів 5.18., 5.41. Договору.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач на виконання договору субпідряду № 040319/3 від 04.03.2019 перерахував відповідачу кошти у якості авансу на загальну суму 1800000,00 грн, що підтверджується вище переліченими платіжними дорученнями та не заперечується відповідачем.

Позивач стверджує про те, що спірні роботи відповідачем не виконувались, свідченням чого, на думку позивача, є відсутність підписаних між сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт.

У зв`язку з розірванням Договору в односторонньому порядку ТОВ «ІБК «Євротехнології» вважає, що перераховані на рахунок ТОВ «БК «Аттіс-Україна» авансові платежі в сумі 1800000,00 грн є такими, що не використані за цільовим призначенням та перебувають у безпідставно набуті відповідачем.

Таким чином, посилаючись на приписи ст. 849, 1212 Цивільного кодексу України, позивач просить суд зобов`язати відповідача повернути 1800000,00 грн авансових платежів, як безпідставно набутих.

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені ст. 849 Цивільного кодексу України, відповідно до якої:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (ч. 1);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч. 2);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч. 3);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч. 4);

Зміст наведеної норми свідчить, що положення ст. 849 Цивільного кодексу України не встановлюють права замовника на повернення попередньої оплати за договором підряду.

Правовий аналіз частин другої та четвертої ст. 849 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють дві окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки такої відмови.

Так, частиною другою цієї статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначеної законодавством умови, коли підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. При цьому наслідком такої відмови є виникнення у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника.

Натомість частина четверта зазначеної статті встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору, але з обов`язком саме замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.

Водночас, відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, норми якої просить застосувати позивач, у сукупності з положеннями ст. 849 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України, предметом регулювання якої є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій набуто майно, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини у сфері виконання підрядних робіт на підставі укладеного ними договору субпідряду з виконання комплексу робіт з реконструкції насосних станцій водопровідної станції, умови якого і стали підставою для перерахування позивачем 1800000,00 грн суми попередньої оплати.

Отже зазначені кошти не можна вважати набутими безпідставно, оскільки між сторонами було укладено договір про оплатне виконання робіт, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім у якості попередньої оплати за роботи, виконання яких обумовлено сторонами в договорі.

Після припинення спірного договору субпідряду зазначені кошти також неможливо вважати набутими безпідставно, оскільки припинення правової підстави отримання зазначених коштів відбулось саме як наслідок прийнятого позивачем рішення про односторонню відмову від договору, тобто з ініціативи позивача.

Оцінюючи твердження позивача про те, що відповідачем обумовлені Договором роботи не виконувались взагалі, суд бере до уваги той факт, що ТОВ «БК «Аттіс-Україна» надано до матеріалів справи, зокрема, Загальний журнал робіт (додаток А до ДБН А.3.1.-5:2016), який розпочато 08.04.2019, тобто після підписання між сторонами 05.04.2019 акта передачі-приймання будівельного майданчика (фронту робіт).

Суд зазначає, що наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.05.2016 № 115 затверджено ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва».

За вказівками щодо ведення загального журналу робіт, визначеними ДБН А.3.1-5:2016, загальний журнал робіт є основним первинним виробничим документом, який відтворює технологічну послідовність, терміни, якість і умови виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва. Загальний журнал робіт веде особа, відповідальна за будівництво об`єкта (виконавець робіт, старший виконавець робіт) і заповнює його з першого дня роботи на об`єкті особисто або доручає керівникам змін. Титульний лист заповнюється до початку будівництва генеральною підрядною будівельною організацією за участю проектної організації і замовника. Відомості про виконання робіт (з початку і до їх завершення), що включаються в таблиці А.5, є основною частиною журналу. Ця частина журналу містить відомості про початок і закінчення роботи і відображає перебіг її виконання.

Отже загальний журнал робіт є первинним виробничим документом, який відтворює технологічну послідовність, терміни, якість і умови виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, та основна частина якого містить відомості про початок і закінчення роботи і відображає перебіг її виконання.

Із Загального журналу робіт з будівництва об`єкта «Реконструкція насосних станцій 1-го підйому № 2 Дніпровської водопровідної станції» за адресою: м. Київ, вул. Дніпроводська, 1а, який надано відповідачем, вбачається, що роботи на об`єкті виконувались з 08.04.2019 по 04.08.2020. У таблиці А.5 Загального журналу робіт включено відомості про виконання робіт.

Слід також зазначити, що вказаний Загальний журнал робіт містить підписи відповідальних осіб ТОВ «БК «Аттіс-Україна», а також ТОВ «ІБК «Євротехнології» - Шаєнка С.О. , який, відповідно до п. 5.19. Договору є уповноваженою особою на затвердження виконавчої документації та керівником проекту.

Крім того, наказом директора ТОВ «ІБК «Євротехнології» від 18.09.2018 № 14-О/Д на Шаєнка С.О. покладено відповідальність за виконання робіт за контрактом № КYV-IСВ-01-L1 від 31.03.2017 на об`єкті «Реконструкція насосних станцій 1-го підйому Дніпровської водопровідної станції з впровадженням енергозберігаючого обладнання та частотного регулювання з водозабірними спорудами» та призначено його керівником даного проекту.

У матеріалах справи також містяться: Акт передачі демонтованого обладнання від 28.05.2019; Акт приймання-передачі робіт від 01.09.2019, виконаних по секції № 2 згідно проекту по об`єкту; Акт на закриття прихованих робіт, виконаних у період з 21.02.2020 по 26.02.2020, які підписані уповноваженими представниками сторін; Реєстри виконавчої документації по об`єкту «Реконструкція насосних станцій 1-го підйому Дніпровської водопровідної станції з впровадженням енергозберігаючого обладнання та частотного регулювання з водозабірними спорудами» з відмітками про їх отримання на розгляд представниками ТОВ «ІБК «Євротехнології».

Як визначено ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до приписів ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Слід зауважити, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький по змісту висновок викладений у постановах Верховного Суду: від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Аналізуючи твердження сторін та подані ними докази, керуючись наведеними критеріями доказування, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази виконання відповідачем умов договору субпідряду № 040319/3 від 04.03.2019, є більш вірогідними доказами ніж доводи і докази, надані позивачем на їх спростування.

За висновками суду, кошти попередньої оплати у розмірі 1800000,00 грн отримано відповідачем за наявності правової підстави - як передплата за договором, а правова підстава утримання таких коштів не відпала оскільки дії відповідача були спрямовані на реальне виконання умов договору.

За таких обставин позов у частині вимоги про зобов`язання ТОВ «БК «Аттіс-Україна» повернути на користь ТОВ «ІБК «Євротехнології» кошти, перераховані на виконання робіт у сумі 1800000,00 грн, - не підлягає задоволенню.

Крім того позивачем також заявлено вимогу про стягнення з ТОВ «БК «Аттіс-Україна» на користь ТОВ «ІБК «Євротехнології» неустойки в розмірі 44590,00 грн на підставі п. 9.3. Договору.

Обгрунтовуючи позовні вимоги у цій частині позивач зазначає, що відповідач уникає виконання договору і не надає належних та допустимих доказів, які б свідчили про належне виконання ним Договору, тому згідно з умов п. 9.3. Договору позивач має право на нарахування штрафних санкцій у розмірі 0,5% за тиждень від вартості невиконаних у строк робіт.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з приписами ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 9.3. Договору обумовлено, що якщо субпідрядник не може забезпечити виконання повного обсягу робіт за Договором або будь-якої його частини в терміни, відведені для завершення робіт, або протягом будь-якого продовження цих термінів, субпідрядник повинен виплатити підряднику оціночну неустойку у розмірі пів відсотка (0.5%) за тиждень від вартості невиконаних в строк робіт. Загальна сума таких неустойок ні за яких обставин не повинна перевищувати десяти відсотків (10%) від договірної ціни.

З долученого до позовної заяви розрахунку ціни позову вбачається, що неустойка розраховувалась позивачем виходячи з ціни Договору у редакції Додаткової угоди № 2 від 03.03.2020, що становить 4459000,00 грн. Прострочення виконання робіт, як вказано позивачем, склало 2 тижні.

Як вже зазначалось судом, вказаною Додатковою угодою № 2 від 03.03.2020 сторонами вирішено Додаток № 2 «Графік виконання робіт» викласти у новій редакції, який позивачем до матеріалів справи подано не було.

За таких обставин суд позбавлений можливості встановити обставини прострочення відповідачем виконання спірних робіт та дослідити обґрунтованість розрахунку пені, з огляду на що позовні вимоги про стягнення з відповідача 44590,00 грн неустойки є такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з їх недоведеністю.

Беручи до уваги викладене вище в сукупності, наявність передбачених законом підстав для задоволення позову не була доведена суду у встановленому порядку, відтак суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову.

Судові витрати, відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.05.2021.

Суддя О.В. Щоткін