ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/1499/20
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РосКосметика»

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 24.02.2021 (суддя Давченко Т.М.) про передачу справи на розгляд до Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РосКосметика»

до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві

про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2020 року ТОВ «РосКосметика» (далі - позивач) звернулось Господарського суду Миколаївської області із позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві (далі Управління, відповідач) про відшкодування за рахунок державного бюджету шкоди, завданої незаконними діями слідчих Управління, у загальній сумі 62 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.03.2021 справу передано за виключною підсудністю на розгляд Господарського суду м. Києва.

Ухвала мотивована тим, що позивач фактично пред`являє вимоги до Державної казначейської служби України (центрального органу виконавчої влади). Виходячи з суб`єктного складу сторін у даній справі, суд не може розглядати спір, в якому відповідачем є центральний орган виконавчої влади, оскільки розгляд таких спорів віднесено до компетенції Господарського суду міста Києва.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції Товариство звернулась до апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не з`ясував того факту, що скаржник звернувся до Держави України в особі Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

В ході апеляційного розгляду справи Південно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, учасникам справи було створено умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України. Однак, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається що позивач пред`явив позов до Територіального управління Державного бюро розслідувань, яке розташовано у місті Миколаєві, у зв`язку з тим, що останнє на думку Товариства проявляє повну бездіяльність в досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000800 про вчинення кримінального правопорушення працівниками Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України.

Відповідно до статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до Господарського процесуального кодексу України місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем була визначена територіальна підсудність даної справи за місцем знаходження відповідача.

Враховуючи предмет позовних вимог та склад учасників справи, суд апеляційної інстанції вважає, що територіальна підсудність даного спору має визначатися за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру, відповідач зареєстрований за кодом та його місцезнаходження є: 54020, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 9, відтак дана справа підсудна Господарському суду Миколаївської області.

Судова колегія зазначає що Управління є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції (ст. 1 Закону України «Державне бюро розслідувань»).

Справи в яких відповідачами виступають державні органи (держава) як сторони спору, яка має здійснювати відшкодування за порушені права позивачів від імені держави у разі присудження такого відшкодування, не вимагається залучення Державної казначейської служби України (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27.11.2019 року у справі № 242/4741/16-ц ).

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено приписи процесуального закону, що регулюють наявність права позивача на звернення до відповідного суду з позовом за його вибором.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала господарського суду від 24.02.2021 скасуванню, з направленням справи до Господарського суду Миколаївської області для продовження розгляду.

Оскільки дана справа підлягає направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судових витрат буде здійснено у відповідності до норм чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 280-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РосКосметика» задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 24.02.2021 скасувати.

3. Справу передати на розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

Савицький Я.Ф.

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції у Південно-західному апеляційному господарському суді, копії даної постанови поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронні адреси, зазначені учасниками справи.