ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
17.05.2021 Справа № 903/96/21
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Устимової А.М.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» б/н від 16.02.2021 про забезпечення позову та додані до неї документи
у справі № 903/96/21
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ»
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТИСАНС-К»
про: визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу, стягнення моральної шкоди в розмірі 150000,00грн.
без повідомлення учасників
Стислий зміст і підстави заяви
16.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» (далі- ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ») звернулось в Господарського суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТИСАНС-К» (далі - ТОВ «МАРТИСАНС-К»), ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу, стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача моральної шкоди в розмірі 150000,00грн. ( у редакції уточненої позовної заяви).
Разом з позовною заявою ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» подало заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:
1. Накладення заборони будь-яким державним реєстраторам на вчинення будь- яких реєстраційних дій (у тому числі заборони на внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нових записів/змін до існуючих записів про право власності) відносно наступного нерухомого майна:
Заява ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» про забезпечення позову мотивована тим, що, на думку позивача, вказані договори про внесення змін до договорів купівлі-продажу від 12.12.2019 укладені з порушенням закону, оскільки ОСОБА_1 будучи працівником ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» не забезпечила оплати придбаного майна від імені товариства (хоча на неї покладалися такі обов`язки рішенням уча сника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №2-1 від 03.06.2019), 12.12.2019, за довіреністю, поза волею останнього, уклала додаткові договори від імені ТОВ «ФОРЕСТ ВО ЛИНЬ», в результаті яких ТОВ «МАРТИСАНС-К» набуло право повернути нерухоме майно за прострочення оплати; 05.02.2021, як директор ТОВ «МАРТИСАНС-К» подало приватному виконавцю в порядку виконання судового рішення щодо повернення майна у справі №903/54/20 зая ви про відкриття виконавчого провадження з приводу повернення від ТОВ «ФО РЕСТ ВОЛИНЬ» нерухомого майна. Заявник зазначає, що наслідком оскаржуваних правочинів, є те, що з власності ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» може вибути цінне майно, яке Товариство не мало наміру відчужувати чи передавати назад у власність ТОВ «МАРТИСАНС-К». Відповідач жодного разу не заявляв вимоги про стягнення коштів з ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» за придбане нерухоме майно, а відразу вимагав його повернути, що вказує на матеріальну зацікавленість відповідача в отриманні активів у вигляді об`єктів нерухомого майна. За таких умов, ТОВ «МАР ТИСАНС-К», набувши право власності (зареєструвавши за собою право власності) на нерухоме майно по вул. Ранковій, 1 у м. Луцьку матиме змогу на власний розсуд роз порядитися ним (продати, обтяжити, передати в іпотеку або в статутний капітал іншої юридичної особи того), що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду (у разі задоволення позову), отримає юридичну можливість для внесення змін у конструкції майна; добудову/реконструкцію; здійснення не від`ємних поліпшень тощо (як наслідок ТОВ «МАРТИСАНС-К» матиме підстави заявля ти вимоги про відшкодування ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» поліпшень); відчуження майна третім особам, у тому числі задля штучного створення добро совісного набувача. Вимога про забезпечення позову у вигляді заборони передачі майна відповідачеві допоможе забезпечити баланс інтересів сторін спору, дозволить попередити безпідставне передання майна у володіння ТОВ «МАРТИСАНС-К» та допоможе уникнути нових судових спорів. Вимога заяви про накладення заборони на вчинення реєстраційних дій відносно нерухомого майна, на думку заявника, дозволить зберегти його в тому стані, в якому воно існує на момент подання позовної заяви та до остаточного вирішення позову (уне можливлюючи вчинення будь-яких дій стосовно нерухомого майна як зі сторони позивача, так зі сторони відповідача та інших осіб). Тобто, захід забезпечення позову є відповідним та співмірним.
Щодо пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, останній зазначив, в рамках даної справи позов не підлягає майновій оцінці, а тому, на думку заявника, відсутні підстави вважати, що відповідачам будуть завдані матеріальні збитки. Більше того, викладені в заяві заходи забезпечення позову навпаки сприятимуть збе реженості майна.
Процедура провадження у справі у господарському суді
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2021 Господарського суду Волинської області для розгляду даної заяви автоматизованою системою документообігу суду визначений суддя Гарбар І.О.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 18.02.2021 позовну заяву ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» до ТОВ «МАРТИСАНС-К», ОСОБА_1 визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу залишено без руху. Встановлено позивачу строк не пізніше 10-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви та подати суду письмову заяву, у якій вказати та обґрунтувати зміст позовних вимог до ОСОБА_1 .
19.02.2021 ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» подало до суду заяву про усунення недоліків, якою долучило уточнену позовну заяву, в якій додало по позовних вимог одну вимогу майнового характеру про стягнення солідарно з ТОВ «МАРТИСАНС-К» та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» моральної шкоди в розмірі 150000,00грн.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/96/21 відмовлено позивачу у відкритті провадження до ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 175 ГПК України. Позовну заяву з додатками документів та заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками документів передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Донецької області.
Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого суду, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду для вирішення питання про відкриття провадження по справі.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 апеляційну скаргу ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/96/21 залишено без змін; справу №903/96/21 повернено Господарському суду Волинської області.
Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, станом на 17.05.2021 постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 у касаційному порядку не переглядалась.
27.04.2021 на виконання ухвали Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 матеріали справи №903/96/21 передані до Господарського суду Донецької області.
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 Господарського суду Донецької області для розгляду даної справи автоматизованою системою документообігу суду визначена суддя Устимова А.М.
Ухвалою від 17.05.2021 Господарського суду Донецької області відкрито провадження у справі №903/96/21 в частині позовних вимог ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» до ТОВ «МАРТИСАНС-К» про визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу, стягнення моральної шкоди в розмірі 150000,00грн, справу вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 08.06.2021 о 11:00.
Дослідивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову за формою та змістом відповідає вимогам, встановленим статтею 139 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Заявником підтверджено сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, надіслання іншим учасникам копій заяви і доданих до неї документів приписи закону не вимагають.
Приймаючи рішення щодо відповідності форми та змісту заяви приписам ст.139 ГПК України суд виходив з того, що ч. 1 ст.141 Кодексу передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Правовий висновок щодо правомірності розгляду заяви у разі відсутності пропозиції щодо зустрічного забезпечення міститься у п. 6.9 постанови Верховного Суду від 25.02.2019 у справі №924/789/18.
Підстави для прийняття рішення щодо повернення заяви, передбачені ст.140 ГПК України, судом не встановлені.
Згідно п.1 ч.1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Заявником при зверненні до суду дотримано правило, встановлене наведеною вище нормою права.
Правова оцінка аргументів та мотиви рішення суду
Перевіривши доводи, викладені у заяві, та додані документи, господарський суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у справі, дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог заяви, зважаючи на таке.
Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.
Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з положеннями цієї статті господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог.
До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення, якщо це стосується майнових вимог.
При цьому, якщо судове рішення у разі задоволення позовної вимоги не вимагатиме примусового виконання, в даному випадку має досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення чи наявності ризику неможливості поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
При цьому, згідно п.11 ч.6 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Згідно п.2, п.4 ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти певні дії щодо предмету спору або здійснювати платежі, або передавати майна відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Предметом позову (з урахуванням уточненої позовної заяви) у справі №935/96/21 є:
- визнання недійсним договору, посвідченого 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук І Б., реєстровий номер 2-776 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-450;
- визнання недійсним договору, посвідченого 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т. Б., реєстровий номер 2-777 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-452;
- визнання недійсним договору, посвідченого 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т. Б., реєстровий номер 2-778 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-454.
- стягнення з ТОВ «Мартисанс-К» на користь ТОВ «Форест Волинь» моральної шкоди в розмірі 150000,00грн.
Таким чином, предмет спору у даній справі стосується як визнання додаткових угод до договорів купівлі-продажу недійсними, що є немайновими вимогами, та у разі задоволення яких, рішення не вимагатиме примусового виконання, такі і стягнення моральної шкоди, що відноситься до майнових вимог.
Тобто, виходячи з викладеного, заявник повинен довести не тільки достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (за немайновими вимогами), але й те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у наступному за майновою вимогою.
В подальшому між ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» та ТОВ «МАРТИСАНС-К» укладено три договори, які оспорюються, за умовами яких сторони внесли зміни до п. 2.4 розділу 2 «Ціна договору», виклавши його у новій редакції наступного змісту:
«У разі порушення терміну оплати за майно визначеного п. 2.2 даного договору продавець має право розірвати цей договір в односторонньому порядку шляхом направлення рекомендованим листом на адресу покупця, вказану в цьому договорі, або вручення під розписку повідомлення про розірвання. У цьому разі цей договір є розірваним і вважається припиненими в повному обсязі без укладення будь-яких інших документів із дня, наступного за днем направлення повідомлення про розірвання.
2. Внесено зміни до розділу 2 «Ціна договору», доповнено його п. 2.5 наступного змісту: « 2.5 У разі розірвання (припинення) цього договору з підстав, передбачених п.2.4 договору, покупець зобов`язується повернути продавцю майно, що було предметом цього договору, протягом 3-х календарних днів з моменту направлення продавцем на адресу покупця повідомлення про розірвання».
У зв`язку із невиконанням ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» покладених на нього грошових зобов`язань за договорами купівлі-продажу, ТОВ «МАРТИСАНС-К» звернулось до Господарського суду Волинської області з позовною заявою, в якій просило суд зобов`язати ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» повернути вищеозначене нерухоме майно; визнати не чинними та скасувати записи про реєстрацію права власності вказаного майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (копія позовної заяви арк.справи 56-63).
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №903/54/20 (згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень).
ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» звернулось до Господарського суду Волинської області із зустрічною позовною заявою, в якій просило суд визнати недійсними договори (реєстрові номери №2-776, 2-777, 2-778 про внесення змін до договорів купівлі-продажу, посвідчених 28.05.2019 за реєстровими номерами 4-450, 4-452, 4-454) (копія зустрічної позовної заяви арк.справи 64-75).
Ухвалою Господарського суду Волинської області суду 03.02.2020 у справі №903/54/20, залишеною без змін Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020, заяву ТОВ «МАРТИСАНС-К» за вх.№01-60/4/20 від 30.01.2020 про забезпечення позову задоволено; накладено арешт на нерухоме майно ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» до набрання рішенням Господарського суду Волинської області законної сили, а саме:
Вказані процесуальні документи містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 05.11.2020 по справі №903/54/20 у задоволенні первісного позову ТОВ «МАРТИСАНС-К» до ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» відмовлено; зустрічний позов задоволено; визнано недійсним договори про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідчені 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б., реєстровий номер 2-776, 2-777 2-778 (копія рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2020 року арк.справи 76-89).

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі №903/54/20 апеляційну скаргу ТОВ «МАРТИСАНС-К» на рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2020 задоволено; рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2020 року у справі №903/54/20 скасовано та ухвалено нове рішення, яким первісний позов задоволено, зобов`язано ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» повернути ТОВ «МАРТИСАНС-К» нерухоме майно, зазначене вище, скасовано записи про реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно їх обмежень на вказані нежитлові приміщення. У задоволенні зустрічного позову ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» відмовлено повністю.

Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 03.02.2021 на виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі № 903/54/20 Господарським судом Волинської області видано відповідні накази.

05.02.2021 ТОВ «МАРТИСАНС-К» звернулось до виконавчої служби з відповідними заявами про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання рішення суду за означеними наказами (копії заяв арк.справи 141-143).

Відповідно до постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №64398311 від 08.02.2021, копії яких наявні в матеріалах справи, приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. відкрито виконавче провадження про зобов`язання про зобов`язання ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» повернути ТОВ «МАРТИСАНС-К» нерухоме майно, зазначене вище.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» звернулось до суду з касаційною скаргою на Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 року по справі №903/54/20.

Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, постановою Верховного Суду від 13.04.2021 касаційну скаргу ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» задоволено частково; постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі № 903/54/20 в частині задоволення первісного позову про скасування записів про реєстрацію права власності скасовано, в цій частині передано на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду; в іншій частині постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі № 903/54/20 залишено без змін.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень станом на 17.05.2021 міститься ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду по справі №903/54/20 від 11.05.2021, якою прийнято справу №903/54/20 до провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 25.05.2021. Таким чином, відомості щодо наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанови Північно-західного апеляційного господарського суду по справі №903/54/20 щодо розгляду апеляційної скарги ТОВ «МАРТИСАНС-К» на рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2020 в частині скасування записів про реєстрацію права власності №31752469, №31751152, №168337826 після повернення на новий розгляд станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні.

Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку, що станом на час розгляду заяви набрала законної сили Постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі №903/54/20, якою зобов`язано ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» повернути ТОВ «МАРТИСАНС-К» нерухоме майно: реєстраційний номер нерухомого майна 101 прохідна /Б-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 10,9 кв.м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м.Луцьк, вул.Ранкова, б.1; реєстраційний номер нерухомого майна 101 адмінбудинок /А-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 82 кв.м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м.Луцьк, вул.Ранкова, б.1; реєстраційний номер нерухомого майна 101 склад /Е-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 522,8 кв.м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м.Луцьк, вул.Ранкова, б.1.

Разом з тим, записи про реєстрацію права власності №31752469, №31751152, №168337826 щодо права власності ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» на означене майно в судовому порядку станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову не скасовані.

За текстом заяви про забезпечення позову ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» вказує на потенційне вибуття нерухомого майна з його власності, що свідчить про те, що станом на час розгляду заяви нерухоме майно знаходиться у заявника.

У заяві про забезпечення позову ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

1. Накладення заборони будь-яким державним реєстраторам на вчинення будь- яких реєстраційних дій (у тому числі заборони на внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нових записів/змін до існуючих записів про право власності) відносно наступного нерухомого майна:

- адмінбудинку /А-1/, загальною площею 82,0 кв. м., по вул.Ранковій, 1 у м.Луцьку, реєстраційний номер нерухомого майна 101;

- прохідної /Б-1/, загальною площею 10,9 кв. м., по вул.Ранковій, 1 у м.Луцьку, реєстраційний номер нерухомого майна 101;

- складу /Е-1/, загальною площею 522,8 кв. м., по вул.Ранковій, 1 у м.Луцьку, реєстраційний номер нерухомого майна 101.

2. Накладення заборони ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо передачі на користь ТОВ «МАРТИСАНС-К» () наступного нерухомого майна:

- адмінбудинку /А-1/, загальною площею 82,0 кв. м., по вул.Ранковій, 1 у м.Луцьку, реєстраційний номер нерухомого майна 101;

- прохідної /Б-1 /, загальною площею 10,9 кв. м., по вул.Ранковій, 1 у м.Луцьку, реєстраційний номер нерухомого майна 101;

- складу /Е-1/, загальною площею 522,8 кв. м., по вул.Ранковій, 1 у м.Луцьку, реєстраційний номер нерухомого майна 101.

За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.

Приписами статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Реалізуючи встановлене статтею 55 Конституції України та статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про визнання недійсними трьох договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу нерухомого майна, якими внесено зміни до: п. 2.4 розділу 2 «Ціна договору» щодо надання права ТОВ «МАРТИСАНС-К» у разі порушення терміну оплати за майно в односторонньому порядку розірвати договір; п. 2.5 договору, яким у разі розірвання (припинення) цього договору з підстав, передбачених п.2.4 договору, покупець зобов`язаний повернути продавцю майно, що було предметом цього договору, протягом 3-х календарних днів з моменту направлення продавцем на адресу покупця повідомлення про розірвання, а також стягнення моральної шкоди в сумі 150000,00грн.

Суд не вбачає зв`язку між заходами забезпечення позову, які заявник просить вжити, та предметом позову, оскільки накладення заборони будь-яким державним реєстраторам на вчинення будь-яких реєстраційних дій (у тому числі заборони на внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нових записів/змін до існуючих записів про право власності) відносно нерухомого майна та накладення заборони ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо передачі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТИСАНС-К» безпосередньо стосуються нерухомого майна, тоді як, позивачем заявлено вимоги про визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу нерухомого майна та стягнення моральної шкоди. За висновком суду, задоволення такого позову, у будь-якому випадку безпосередньо не може привести до виникнення у будь-якої особи права на звернення до державного реєстратора для вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно нерухомого майна або виникнення підстав для передачі майна на користь відповідача. Взагалі потенційне визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу нерухомого майна в частині можливості в односторонньому порядку розірвати договір та встановленого порядку повернення майна у разі такого розірвання спричинить відсутність підстав для таких дій саме у відповідача, що не є тотожним.

Застосування п.4 ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України щодо забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії можливе виключно у разі, якщо ці дії безпосередньо пов`язані з предметом спору, тоді як, наявності такого зв`язку судом не встановлено.

У даному випадку, Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі №903/54/20, що в цій частині набрала законної сили, зобов`язано ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» повернути ТОВ «МАРТИСАНС-К» вказане нерухоме майно, відносно якого ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» просить накласти заборону, зокрема, самому заявнику - ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» вчиняти дії щодо передачі на користь ТОВ «МАРТИСАНС-К».

Застосування такого заходу забезпечення позову відносно самого заявника може призвести до фактичної неможливості виконання рішення суду, що набрало законної сили, у примусовому порядку.

Таким чином, суд доходить висновку, що заявлені заявником заходи забезпечення позову, які останній просить суд вжити, не є адекватними заявленим позовним вимогам.

Доводи заявника, що заходи до забезпечення позову необхідно вжити для реального та ефективного виконання судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення є помилковими, оскільки рішення про визнання недійсними договорів не підлягає виконанню в примусовому порядку.

У тексті заяви ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» не наводить будь-якого обґрунтування щодо застосування обраних заявником заходів забезпечення позову в контексті позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

За приписами ст.ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявник вказує, що ТОВ «МАР ТИСАНС-К», набувши право власності (зареєструвавши за собою право власності) на нерухоме майно по вул. Ранковій, 1 у м.Луцьку матиме змогу на власний розсуд роз порядитися ним (продати, обтяжити, передати в іпотеку або в статутний капітал іншої юридичної особи того), що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду (у разі задоволення позову), отримає юридичну можливість для внесення змін у конструкції майна; добудову/реконструкцію; здійснення не від`ємних поліпшень тощо (як наслідок ТОВ «МАРТИСАНС-К» матиме підстави заявля ти вимоги про відшкодування ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» поліпшень); відчуження майна третім особам, у тому числі задля штучного створення добро совісного набувача.

З тексту заяви про забезпечення позову не вбачається посилання заявника на будь-які докази, на підтвердження наявності реальної загрози виконання ТОВ «МАР ТИСАНС-К» таких дій.

Таким чином, в обґрунтування забезпечення позову заявник фактично посилається на припущення, посилаючись на можливість здійснення певних дій з боку відповідача у майбутньому.

Звернення ТОВ «МАРТИСАНС-К» до виконавчої служби з відповідними заявами про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання рішення суду за наказами, які видані Господарським судом Волинської області на виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі № 903/54/20, є безумовним правом сторони, на користь якої прийнято рішення суду, на його виконання у примусовому порядку, що відповідає приписам ст. 129-1 Конституції України, яка передбачає, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Інші факти, на які ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» посилається за текстом заяви, стосуються безпосередньо обставин, що стали підставою для звернення з позовною заявою.

Зважаючи на викладене, розглянувши мотиви поданої позивачем заяви, з урахуванням того, що заявник не навів достатнього обґрунтування доцільності забезпечення позову по справі №903/96/21 в контексті адекватності обраних заходів предмету позову та не надав доказів в обґрунтування того, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 74, 77, 86, 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» б/н від 16.02.2021 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України в порядку передбаченому п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці Господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя А.М. Устимова