ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1776/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву виконувача обов`язків керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Марківа Назара Степановича

в інтересах держави в особі Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне об`єднання «Будівельник Київщини», м. Біла Церква Київської області

про стягнення грошових коштів

За участю:

прокурора: Постемський А.В. (посвідчення №056921 від 25.08.2020);

представника позивача: не з`явився;

представника відповідача: Кулик В.Б. (посвідчення адвоката №000572 від 28.12.2018, ордер ЧН №109507 від 05.11.2020)

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 17.06.2020 засобами поштового зв`язку до Господарського суду Київської області (далі суд) звернувся в.о. керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Марків Назар Степанович (далі прокурор) в інтересах держави в особі Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області (далі позивач, Чабанівська сільрада) із позовною заявою №9г-20 від 12.06.2020 (вх. №1788/20 від 18.06.2020) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне об`єднання «Будівельник Київщини» (далі відповідач, ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини») про стягнення на користь позивача заборгованості зі сплати пайових внесків щодо створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури у розмірі 5 193 596,68грн. Крім того, просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позовну заяву обґрунтовує:

неналежним виконанням відповідачем умов відповідних договорів, укладених із позивачем, внаслідок чого Чабанівською сільрадою недоотримано від ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» квартир, площею 1 062,765м, кошторисною вартістю 5 193 596,68грн, що підтверджується експертним висновком;

несплатою відповідачем до бюджету коштів пайової участі в сумі 5 193 596,68грн, що призводить до заподіяння шкоди (збитків) бюджету Чабанівської сільради;

зверненням із відповідним позовом до суду у межах встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) строку.

1.2. Відповідач скористався правом, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що:

відповідний експертний висновок складений саме в межах кримінальної справи №0001980, відомості про яку було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2015;

15.03.2011 між позивачем та відповідачем було укладено відповідний договір, в положеннях якого відображено відсутність претензій по договорам на порушення умов яких прокурор посилається у своєму позові;

не надано доказів існування боргу ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» перед Чабанівською сільрадою у вигляді заборгованості зі сплати пайових внесків щодо створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктуру у відповідному розмірі;

прокурором не наведено причин пропуску строку на звернення з позовною заявою до ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини».

Крім того, відповідач просить суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності.

1.3. Прокурор скористався правом, передбаченим ст. 166 ГПК України, та подав відповідь на відзив, в якій у спростування обставин, викладених у відзиві, зазначив про те, що:

у позовній заяві наведені обставини, які вказують, що установлений ст. 257 ЦК України строк не пропущено;

доводи відповідача є необґрунтованими, що підтверджується наявними матеріалами справи.

1.4. ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» скористався правом, передбаченим ст. 167 ГПК України, та подав заперечення на вищевказану відповідь на відзив, які за своїм змістом є аналогічними відзиву. Додатково зазначив, що прокурором не повідомлено суду причини неможливості надати оригінали відповідних договорів.

1.5. Представник Чабанівської сільради правом передбаченим ст. 168 ГПК України не скористався, у підготовчі та судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, про час та місце проведення засідань був проінформований належним чином та своєчасно (т. 1 а.с. 127, 233 (на звороті); т. 2 а.с. 5 (на звороті), 35, 74). Водночас, явка обов`язковою судом не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, суд визнав за можливе здійснити розгляд справи без участі представника вказаної особи.

1.6. 26.04.2021 під час судового засідання прокурор у вступному слові учасників справи підтримав свою позовну заяву та просив суд її задовольнити з підстав викладених у заявах по суті справи.

Представник ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» у вступному слові учасників справи проти позову заперечив та надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві.

2. Заяви та клопотання учасників справи з процесуальних питань, результати їх вирішення

2.1. 12.11.2020 через канцелярію суду відповідачем подано клопотання б/н від 12.11.2020 (вх. №25069/20) про поновлення строку для подачі відзиву, яке ухвалою суду від 16.11.2020, яка занесена до протоколу судового засідання від 16.11.2020, задоволено та продовжено відповідний строк до 24.11.2020 (включно).

2.2. 07.12.2020 під час судового засідання прокурором заявлено суду усне клопотання про продовження строку підготовчого провадження, яке судом, на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України, було задоволено про що постановлено відповідну протокольну ухвалу від 07.12.2020.

3. Процесуальні дії у справі

3.1. Ухвалою суду від 21.07.2020 на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України позовну заяву прокурора №9г-20 від 12.06.2020 (вх. №1788/20 від 18.06.2020) повернуто без розгляду.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, яка постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 була задоволена: скасовано ухвалу суду від 21.07.2020, а справу №911/1776/20 скеровано до Господарського суду Київської області для подальшого розгляду.

3.2. Ухвалою суду від 26.10.2020, зокрема, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16.11.2020 та запропоновано учасникам справи подати суду заяви по суті справи, визначені ст. 161 ГПК України.

3.3. На підставі ст. 183 ГПК України у підготовчому засідання оголошено перерву до 07.12.2020 та встановлено учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи, про що судом постановлено відповідну протокольну ухвалу від 16.11.2020 (протокол судового засідання від 16.11.2020).

Ухвалою суду від 07.12.2020, яка занесена до протоколу судового засідання від 07.12.2020, на підставі ст.ст. 161, 177, 183 ГПК України, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, встановлено учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 18.01.2021.

3.4. За результатами підготовчого засідання 18.01.2021, судом постановлено ухвалу від 18.01.2021, якою, зокрема, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 15.02.2021.

На підставі ст. 216 ГПК України у судовому засідання оголошено перерву до 15.03.2021.

Водночас, у період з 15.03.2021 по 01.04.2021 суддя Янюк О.С. перебувала на лікарняному, у зв`язку із чим підготовче засідання призначене на 15.03.2021 не відбулось, а тому ухвалою від 05.04.2021, після закриття лікарняного листа та відновлення працездатності головуючого судді, у даній справі призначено судове засідання на 26.04.2021.

3.5. На підставі ст. 233 ГПК України у судовому засіданні 26.04.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

4.1. 21.04.2004 між Чабанівською сільрадою (Рада) та ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» (Забудовник) укладено договір (далі Договір від 21.04.2004) предметом якого є будівництво багатоквартирного будинку по вул. Машинобудівників в смт Чабани та у пп. 2.2.2 п. 2.2 якого сторони домовились, що Забудовник передає Раді безкоштовно у власність житло в розмірі 5% від загальної площі квартир. Кількість та розмір квартир погоджується окремо.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених даним договором, у повному обсязі (п. 5.1 Договору від 21.04.2004).

28.12.2006 Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області прийнято розпорядження №1028, яким затверджено акт державної приймальної комісії від 21.12.2006 по прийняттю в експлуатацію першого пускового комплексу (72 квартири) багатоповерхового житлового будинку з офісними приміщеннями в смт Чабани по вул. Машинобудівників, з наступними показниками: загальна площа квартир 5 073кв.м.; кількість поверхів 9 (т. 1 а.с. 201-209).

05.08.2007 вищевказаним органом місцевого самоврядування прийнято розпорядження №517, яким затверджено акт державної приймальної комісії від 04.07.2007 по прийняттю в експлуатацію другого пускового комплексу (54 квартири) багатоповерхового житлового будинку з офісними приміщеннями та магазином в смт Чабани по вул. Машинобудівників, 2-в, за наступними показниками: загальна площа квартир 5 489,2кв.м.; житлова площа квартир 2 697,9кв.м.; площа магазину 500,1кв.м.; площа офісних приміщень 336,6кв.м. (т. 1 а.с. 210-218).

24.08.2007 між Радою та Забудовником укладено додаткову угоду до Договору від 21.04.2004, якою внесено зміни до пп. 2.2.2 п. 2.2 Договору від 21.04.2004, та визначено, що за прийнятим рішенням селищної ради, в рахунок п. 2.2.2 основного договору від 21.04.2004 забудовник направляє кошти на розвиток інфраструктури та соціальної сфери селища. Фінансування об`єктів проводиться через ТОВ «Чабаниміськбуд», згідно рішення селищної ради про затвердження ТОВ «Чабаниміськбуд» генеральним замовником по розвитку інфраструктури та соціальної сфери смт Чабани (т. 1 а.с. 168).

Згідно п. 5.1 додаткової угоди, остання набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє до виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених даною додатковою угодою, у повному обсязі.

4.2. 08.02.2008 між Забудовником та Радою укладено Договір №3/2 (далі Договір №3/2) предметом якого є співпраця Забудовника та Ради при будівництві багатоповерхової житлової будови по вулиці Машинобудівників в смт Чабани та створення соціальної, виробничої та інженерно-транспортної інфраструктури на території Чабанівської сільради (т. 1 а.с. 169-170).

Відповідно до п. 2.1 Договору №3/2, зокрема, Замовник передає Раді безкоштовно у власність житло в розмірі 4,2% від загальної площі квартир (додаток №2). Додатковою угодою узгоджується розмежування: безкоштовна передача у власність житла (загальна площа, м2) та грошовий еквівалент. Замовник приймає пайову участь у створенні соціальної, виробничої та інженерно-транспортної інфраструктури на території Чабанівської сільради у розмірі та порядку сплати згідно методики, затвердженої рішенням №169 8 сесією 5 скликання Чабанівської сільради від 14.12.2006. Попередній розрахунок згідно методики додається (додаток №1). По виконанню умов договору, між Забудовником і Радою, щоквартально, підписується акт звірки.

Згідно п. 2.2.2 Договору №3/2 рада надає перелік робіт та об`єкти, які необхідно фінансувати за рахунок пайової участі.

У п. 4.1 Договору №3/2 зазначено, що забудовник направляє кошти на розвиток інфраструктури та соціальної сфери селища, у тому числі два мільйони гривень на будівництво школи в смт Чабани, в рахунок п. 2.1.2 даного договору. Додатковою угодою визначається розпорядник коштів пайової участі, на рахунок якого забудовник перераховує кошти.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 5.1 Договору №3/2).

12.02.2008 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору№3/2, якою у п. 2.4 визначений розпорядник коштів пайової участі, на рахунок якого забудовник перераховує кошти. Фінансування об`єктів проводиться через ТОВ «Чабаниміськбуд», згідно рішення селищної ради про затвердження ТОВ «Чабаниміськбуд» генеральним замовником по розвитку інфраструктури та соціальної сфери смт Чабани (т. 1 а.с. 171-174).

Відповідно до п. 2.2. додаткової угоди №1 згідно п. 2.2.2 основного договору, Рада надає перелік робіт та об`єктів, які необхідно фінансувати за рахунок пайової участі Забудовника у створенні соціальної, виробничої та інженерно-транспортної інфраструктури на території Чабанівської сільради.

У п. 2.3 додаткової угоди №1 сторони домовились, що пропозиції щодо виконання робіт, перераховані у п. 2.2 будуть виконуватись в розмірі пайової участі забудовника, також сторони підтверджують, що станом на 31.12.2007, Забудовник сплатив Раді 5350,85тис.грн в рахунок поданої співпраці з Радою, а саме, по Договору №3/2.

19.11.2009 між Радою та Забудовником укладено додаткову угоду №2 до Договору №3/2, відповідно до п.п. 2.2 якої, згідно п. 2.2.2 основного договору, Рада надає перелік робіт та об`єктів, які необхідно фінансувати за рахунок пайової участі Забудовника у створенні соціальної, виробничої та інженерно-транспортної інфраструктури на території Чабанівської сільради

У п. 2.3 додаткової угоди №2 сторони домовились, що пропозиції щодо виконання робіт, перераховані у п. 2.2 будуть виконуватись в рахунок пайової участі забудовника. Сторони також підтверджують, що станом на 01.11.2009, Забудовник перевиконав свої договірні зобов`язання перед Радою на 3704,459тис.грн. Вказана сума, а саме, 3704,459тис.грн. буде врахована при подальшій співпраці Забудовника з Радою.

02.04.2010 між сторонами укладено додаткову угоду №3 до Договору №3/2, у п. 2.2 та п.2.3 якої сторони погодили, що визначення розміру пайової участі по другому пусковому комплексу будівництва багатоповерхової житлової будови по вулиці Машинобудівників в смт Чабани буде здійснено згідно Закону України від 25.12.2008 №800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва». Граничний термін проведення звірки по визначенню фактичної пайової участі, між Забудовником та Радою, по другому пусковому комплексу багатоповерхової житлової будови по вулиці Машинобудівників в смт Чабани не пізніше одного місяця після прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію (т. 1 а.с. 175).

Усі додаткові угоди є невід`ємними частинами Договору №3/2. Дані додаткові угоди набирають чинності з моменту їх підписання сторонами та діють до виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених Договором №3/2 та даними додатковими угодами (п.п. 4.1, 5.1 додаткової угоди №№1, 2, 3).

4.3. 15.03.2011 між Чабанівською сільрадою та ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» укладено договір, предметом якого є встановлення партнерських відносин на території Чабанівської сільради (т. 1 а.с. 243).

Відповідно до п. 2.3 вказаного договору на день його укладання, що стосується спільної діяльності сторін по виконанню договірних зобов`язань згідно Договорів від 21.04.2004 та Договору №3/2 та додаткових угод до них, укладених Чабанівською сільрадою та ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини», сторони претензій не мають.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених даним договором у повному обсязі (п. 5.1 зазначеного договору).

4.4. 07.07.2017 судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Мосіяшем С.М. на виконання постанови старшого слідчого Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Богдана О.Ю. від 13.08.2016 у кримінальному провадженні №0001980 складено експертний висновок №13095/16-45, в якому зазначено: «Висновок акту КРУ в Київській області від 10.08.2015 №05-05/12 у частині, що стосується недоотримання Чабанівською сільрадою від ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» квартир площею 1 062,765м2 кошторисною вартістю 5 193 596,68грн, згідно наданих актів звірки між Забудовником та Радою, розрахунково підтверджуються на загальну суму 5 193 596,68грн» (т. 1 а.с.176-200).

4.5. Листом Києво-Святошиснької місцевої прокуратури Київської області №9-г/20 від 12.06.2020 повідомлено позивача про подання позовної заяви в інтересах держави в особі Чабанівської сільради до ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» про стягнення 5 193 596,68грн (т. 1 а.с.220).

Відповідних заперечень щодо звернення прокурора із відповідним позовом до суду позивачем заявлено не було.

5. Щодо порушеного права

Ураховуючи те, що відповідач не сплатив до бюджету Чабанівської сільради 5 193 596,68грн, а позивач, у свою чергу, не вчинив дії щодо стягнення вказаної суми у судовому порядку, прокурор звернувся із даним позовом до суду.

6. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

6.1. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ч.ч. 3-4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Відповідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

Із матеріалів справи вбачається, що Чабанівська сільрада самостійно не звернулась із відповідним позовом до суду, підстав для її представництва та обставин на які посилається прокурор у своїй позовній заяві, не оскаржувала.

Отже, зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що прокурором дотриманий порядок, передбачений ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» для представництва позивача у даній справі.

6.2. Так, звертаючись до суду для стягнення відповідної суми прокурор посилається, зокрема, на положення ст. 22 ЦК України (відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди).

За змістом ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала в зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Визначення поняття збитків наводяться також у ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України (далі ГК України), відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17).

У свою чергу, загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди передбачено ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичній або юридичній особі, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому суд зазначає, що обов`язок доведення факту протиправної поведінки відповідача, розміру завданої шкоди, а також прямого причинного зв`язку між ними покладається на позивача з документальним підтвердженням обґрунтованого розрахунку суми, що стягується на відшкодування заподіяної шкоди. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.12.2019 у справі №915/1456/15).

6.3. У своєму позові прокурор зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за умовами Договору від 21.04.2004 та Договору №3/2, а також додаткових угод до них, Чабанівською сільрадою недоотримано від ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» квартир загальною площею 1 062,7656м2 на загальну суму 5 193 596,68грн.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Згідно з ч. 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом, між Чабанівською сільрадою та ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» укладений Договір від 21.04.2004 за умовами пп. 2.2.2 п. 2.2 якого відповідач зобов`язаний був передати безкоштовно у власність позивача житло у розмірі 5% від загальної площі квартир. Крім того, у п. 3.1 вказаного Договору сторонами погоджено, що відповідач зобов`язаний здійснювати інші платежі на розвиток селища в рахунок п. 2.2.2 даного договору. У подальшому, сторонами внесено зміни до зазначеного пункту Договору, шляхом укладення додаткової угоди від 24.08.2007, та погоджено, що в рахунок пп. 2.2.2 п. 2.2 Договору від 21.04.2004 ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» направляє кошти на розвиток інфраструктури та соціальної сфери селища. При цьому, фінансування об`єктів проводиться через ТОВ «Чабаниміськбуд».

Водночас, у Договорі №3/2 від 08.02.2008 сторони визначили, зокрема, такі обов`язки відповідача: у п. 2.1.2 безкоштовна передача у власність позивача житла у розмірі 4,2% від загальної площі квартир; у п. 2.1.3 взяття пайової участі у створенні соціальної, виробничої та інженерно-транспортної інфраструктури на території Чабанівської сільради. При цьому, у п. 4.1 зазначеного договору сторони домовились, зокрема, про те що відповідач направляє кошти на розвиток інфраструктури та соціальної сфери селища, в тому числі 2 000 000,00грн на будівництво школи в смт Чабани в рахунок п. 2.1.2 даного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

При цьому, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У свою чергу, суд зазначає, що презумпція договору означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору, всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Ураховуючи те, що сторонами не було надано суду доказів визнання у судовому порядку недійсним відповідних договорів та додаткових угод до них, суд дійшов висновку, що у відповідача наявні зобов`язання, які погоджені сторонами, зокрема: п. 2.2.2, п. 3.1 Договору від 21.04.2004; п. 2.2.1 додаткової угоди від 24.08.2007 до Договору від 21.04.2004; п.п. 2.1.2, 2.1.3, 4.1 Договору №3/2.

Як зазначалось вище, прокурор вказує на те, що відповідачем не були виконані відповідні зобов`язання.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У свою чергу докази відповідно до ст.ст.76-79 ГПК України повинні бути:

належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

допустимими підтверджують обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

достовірними створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

вірогідними - наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, прокурором не було надано суду ані у порядку визначеному ч. 2 ст. 164 ГПК України ані під час розгляду відповідної справи у суді доказів у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України, із яких можливо було б установити, зокрема та не виключно: загальну площу квартир, яка підлягає передачі; вартість зазначеного майна; актів державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта за Договором від 21.04.2004 та Договором №3/2; тощо. Будь-яких заяв або клопотань щодо витребування певних доказів ані від прокурора ані від позивача за час розгляду зазначеної справи у встановленому ГПК України порядку не надходило.

При цьому, із змісту позовної заяви вбачається, що прокурором не взято до уваги наявні умови договорів, а саме: п. 3.1 Договору від 21.04.2004 та п. 2.2.1 додаткової угоди до нього, а також та 4.1 Договору №3/2, які фактично змінюють розмір зобов`язань відповідача зазначених у п.2.2.2 Договору від 21.04.2004 та п. 2.1.2 Договору №3/2.

Зазначені обставини у своїй сукупності уможливлюють встановлення судом розміру зобов`язання відповідача та повного або часткового його виконання, а тому твердження прокурора про неотримання позивачем житла саме загальною площею 1 062,7656м2 на загальну суму 5 193 596,68грн не підтверджено у встановленому порядку відповідними доказами.

Поряд із цим, як вбачається із змісту укладеного між Чабанівською сільрадою та ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» Договору від 15.03.2011 на день його укладання ані позивач ані відповідач не мають претензій, що стосується спільної діяльності сторін по виконанню договірних зобов`язань згідно Договорів від 21.04.2004 та Договору №3/2. Доказів на підтвердження визнання недійсним вказаного договору, а також, які б спростовували зазначені у ньому умови ані прокурором ані позивачем надано не було.

6.4. Крім того, щодо наданого прокурором експертного висновку №13095/16-45 від 07.07.2017 складеного у рамках відповідного кримінального провадження, яким установлюється вартість не отриманих позивачем квартир, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

При цьому, суд зазначає, що при вирішенні господарських спорів може бути досліджений і висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної. Висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №924/497/19).

Частиною 2 ст. 101 ГПК України передбачено, що порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

У свою чергу, вимоги до експертного висновку встановлені п. 4.14 Інструкції

про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) у редакції станом на 07.07.2017.

Так, висновок експерта складається з обов`язковим зазначенням його реквізитів (найменування документа, дати та номера складання висновку, категорії експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна), виду експертизи (за галуззю знань) та трьох частин: вступної (Вступ), дослідницької (Дослідження) та заключної (Висновки).

У вступній частині висновку експерта зазначаються, зокрема, відомості про надані матеріали справи (у тому числі вид (назва) матеріалів (документів) та кількість аркушів) та запис про відповідність матеріалів та об`єктів, що надійшли до експертної установи (експерта), матеріалам, зазначеним у документі про призначення експертизи (залучення експерта).

Згідно ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Проаналізувавши зазначені положення та наданий експертний висновок, суд дійшов висновку, що останній не є належним та допустимим доказом у даній справі з таких підстав:

1) висновок не містить у собі запис про відповідність матеріалів та об`єктів, що надійшли до експертної установи (експерта), матеріалам, зазначеним у документі про призначення експертизи (залучення експерта);

2) експертом були досліджені акти готовності об`єкта до експлуатації від 03.08.2009 №52-с та від 21.08.2010 №953, відомості про які у переліку наданих судовому експерту на дослідження документів відсутні;

3) за результатами дослідження відповідних документів, експертом встановлено, що недоотримання Чабанівською сільрадою квартир на відповідну суму підтверджується розрахунково, натомість висновку про те, що позивачем реально не отримано відповідного майна або його частини такий висновок не містить;

4) висновок не містить у собі посилання на те, що недоотримання позивачем майна підтверджується документально, тобто, відсутня відповідь на поставлене експерту питання.

Таким чином, посилання прокурора на те, що вартість не отриманих позивачем квартир підтверджується вищевказаним висновком експерта спростовується встановленими судом обставинами.

6.5. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України,)

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє у позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Ураховуючи зазначене та те, що суд дійшов висновку про необґрунтованість позовної заяви, інститут позовної давності у даному випадку не застосовується.

7. Щодо судових витрат.

7.1. Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначалось вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні відповідного позову, а отже, судовий збір у розмірі 77 903,95грн покладається на прокурора.

7.2. Разом із цим, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Так, із матеріалів справи вбачається, що 26.04.2021 до закінчення судових дебатів відповідачем подано суду докази понесення останнім судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 56 200,00грн.

У свою чергу, суд, проаналізувавши надані ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» докази, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 14 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, 24.06.2020 між Адвокатським бюро «Кулик і Альянс Партнерів» (адвокат) та ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №24/06-01/20 (далі Договір) предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справа, які пов`язані або можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів (т. 1 а.с. 75).

Відповідно до розділу 4 Договору на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додаткового угодою до цього договору.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 30.05.2021 (п. 3.1 Договору в редакції додаткової угоди №6 (т. 2 а.с. 27).

У подальшому, між адвокатом та клієнтом укладались ряд додаткових угод в яких погоджувався розмір гонорару, а саме:

24.06.2020 додаткова угода №1, в якій сторони домовились встановити розмір гонорару адвоката за усну консультацію у справі №911/1776/20 станом на 24.06.2020 у розмірі 8 200,00грн (т. 2 а.с. 60);

05.11.2020 додаткова угода №5, в якій сторони домовились встановити розмір гонорару адвоката за: розробку складання, подання до суду клопотань, відзиву на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, пояснень 15 000,00грн; участь в судових засідань у суді у справі №911/1776/20 5 200,00грн, але не більше 7-ми судових засідань. Усього гонорар адвоката складає 30 600,00грн;

28.02.2021 додаткова угода №7, в якій сторони домовились встановити розмір гонорару адвоката за: розробку, складання, подання до суду заперечення у справі №911/1776/20 5 000,00грн (дві години із розрахунку 1 год. 2 500,00грн); участь у судовому засіданні 15.02.2021 5 200,00грн. Всього гонорар адвоката складає 10 200,00грн;

09.03.2021 додаткова угода №8, в якій сторони домовились встановити розмір гонорару адвоката за участь у судовому засіданні - 7 200,00грн.

Частинами 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, сторонами у Договорі (із відповідними доповненнями) погоджено фіксований розмір оплати послуг адвоката відповідного бюро.

15.03.2021 між адвокатом та клієнтом підписано без зауважень акт приймання-передачі до Договору, в якому сторони стверджую, що адвокат у проміжок часу з 24.06. по 15.03.2021 включно на підставі Договору надав, а клієнт прийняв від першого роботи, а саме: усні консультації 8 200,00грн; розробка складання, подання до суду клопотань, відзиву на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, пояснень 15 000,00грн; розробка, складання, подання до суду заперечення у справі №911/1776/20 5 000,00грн; участь у судових засіданнях із розрахунку одне судове засідання 5 200,00грн (16.11.2020, 17.12.2020, 18.01.2021, 15.02.2021); 15.03.2021 7 200,00грн (всього за 5 судових засідань 28 000,00грн). Усього адвокатом в межах справи №911/1776/20 надано послуг клієнту на суму 56 200,00грн.

У свою чергу, клієнтом сплачено адвокату гонорар у розмірі 56 200,00грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (т. 2 а.с. 61, 63-65, 67, 69).

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, зокрема, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Так, ч. 3 ст. 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

При цьому, ч.5, 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, ані прокурор ані позивач не скористався правом передбаченим ч. 5 ст. 126 ГПК України та будь-яких заперечень щодо розміру гонорару адвокату до суду не подали.

Підсумовуючи викладене, загальна сума судових витрат ТОВ «ПБО «Будівельник Київщини» на професійну правничу допомогу, яка є доведеною та розмір якої не спростований іншими учасниками справи становить 56 200,00грн.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ст. 53 ГПК України, зокрема, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Як зазначалось вище, звертаючись до суду з позовом прокурор визначив позивачем у спірних правовідносинах Чабанівську сільраду.

Проаналізувавши зазначене та ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, суд дійшов висновку що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами та у випадку, зокрема, відмови у задоволенні позову, покладаються на позивача.

Ураховуючи те, що у даній справі статус позивача набула Чабанівська сільрада, то судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 56 200,00грн покладаються судом саме на вказаний орган.

Аналогічна правова позиція щодо розподілу судових витрат, у разі звернення прокурора із позовом в інтересах держави в особі відповідного органу, викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №905/121/19, від 20.04.2021 у справі №905/34/19).

Керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 73-74, 77-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову виконувача обов`язків керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Марківа Назара Степановича №9г-20 від 12.06.2020 (вх. №1788/20 від 18.06.2020) відмовити.

2. Стягнути з Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області (08162, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, смт Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 4-а, ідентифікаційний код 04362160) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне об`єднання «Будівельник Київщини» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Дачна, буд. 20, ідентифікаційний код 31907442) 56 200,00грн (п`ятдесят шість тисяч двісті грн 00 коп.) судових витрат на правову допомогу. Видати наказ.

3. Судовий збір у розмірі 77 903,95грн покласти на прокуратуру Київської області.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 13.05.2021.

Станом на 13.05.2021 рішення законної сили не набрало.