ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"12" травня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2439/20
Суддя Грабець С.Ю., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні-Рішення" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні-Рішення"
до товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТЕМ-ІНЖИНІРИНГ"
про стягнення заборгованості у сумі 582 711,89 грн.
за участю представника:
позивача: Тітова І.С. (довіреність №532 від 01.07.2020 року);
відповідача: не з`явився,
ухвалою Господарського суду Київської області від 05.04.2021 року в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТЕМ-ІНЖИНІРИНГ" №78-202 від 25.02.2021 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області у справі №911/2439/20 від 19.11.2020 року відмовлено.
13 квітня 2021 року на адресу Господарського суду Київської області від представника товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні-Рішення" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТЕМ-ІНЖИНІРИНГ" (далі - відповідач) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні-Рішення" (далі - позивач) витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000,00 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2021 року, для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Грабець С.Ю.
Ухвалою суду від 16.04.2021 року прийнято до розгляду заяву та призначено її розгляд на 21 квітня 2021 року.
21 квітня 2021 року в судове засідання з`явився представник позивача.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, тому розгляд заяви був відкладений на 12 травня 2021 року, про що постановлено ухвалу суду.
07 травня 2021 року на адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно з якими представник відповідача просила суд зменшити заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу на 70%. Крім цього, представник відповідача просила розглядати вищевказану заяву без її участі.
12 травня 2021 року в судовому засіданні представник позивача заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, просив суд стягнути з відповідача 18 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Проти задоволення клопотання представника відповідача про розгляд заяви без її участі представник позивача не заперечував, тому вищевказане клопотання підлягало задоволенню судом.
Представник відповідача у судове засідання не з`явилась.
Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну допомогу відбувається в наступній послідовності:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну допомогу, що підлягають розподілу (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України);
3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом встановлено, що 22 червня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетичні-Рішення" (далі - клієнт) та адвокатом Тітовим Ігорем Сергійовичем (далі - адвокат) був укладений договір про надання правової допомоги (далі - договір), відповідно до умов якого клієнт доручав, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
У якості доказу надання юридичних послуг та понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000,00 грн. адвокатом Тітовим І.С. до матеріалів справи долучені: копія договору про надання правової допомоги від 22 червня 2020 року; звіт про надання послуг на 05 квітня 2021 року на загальну суму 18 000,00 грн.; детальний опис наданих послуг на 05 квітня 2021 року на загальну суму 18 000,00 грн.; акт №2 надання послуг від 05 квітня 2021 року на суму 18 000,00 грн.; копія платіжного доручення №221 від 07 квітня 2021 року на суму 18 000,00 грн.
Як вбачається зі звіту про надані послуги, адвокатом були надані позивачу юридичні послуги наступної вартості:
- 22.03.2021 року: надання попередньої усної юридичної консультації за фактом подання ТОВ "Енергетичні-Рішення" заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими №78-202 від 25.02.2021 р. про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 19.11.2020 р. у справі №911/2439/20; кількість затрачених годин: 0,5 год.; вартість години (грн.): 4 000,00; сума (грн.) 2 000,00;
- 23.03.2021 р.: підготовка заперечення на заяву ТОВ "Енергетичні-Рішення" про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі №911/2439/20; кількість затрачених годин: 2 год.; вартість години (грн.): 4 000,00; сума (грн.) 8 000,00;
- 25.03.2021 р.: участь в судовому засіданні по справі №911/2439/20; кількість затрачених годин: 0,5 год.; вартість години (грн.): 4 000,00; сума (грн.) 2 000,00;
- 01.04.2021 р.: підготовка письмових пояснень у справі №911/2439/20; кількість затрачених годин: 1 год.; вартість години (грн.): 4 000,00; сума (грн.) 4 000,00;
- 05.04.2021 р.: участь в судовому засіданні по справі №911/2439/20; кількість затрачених годин: 0,5 год.; вартість години (грн.): 4 000,00; сума (грн.) 2 000,00.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час тощо.
Представник відповідача проти розміру судових витрат заперечувала, вважала, що вищевказана сума є неспівмірною із складністю розгляду заяви та обсягом виконаної адвокатом роботи, тому представник відповідача просила зменшити витрати на професійну правничу допомогу на 70%.
Враховуючи те, що 25 березня 2021 року відповідачем була подана заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, представником позивача були підготовлені заперечення на вищевказану заяву, а також письмові пояснення, представник позивача з`явився в судові засідання 25.03.2021 року та 05.04.2021 року, суд дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 59 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 1, ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", п. 12 ч. 3 ст. 2, ч. 4 ст. 11, ст. 16, ст. 123, ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 126, ч. 5, ч. 8 ст. 129, ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Задовільнити частково заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні-Рішення" про ухвалення додаткового рішення.
Відмовити в іншій частині заяви.
Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено 17.05.2021 року.
Суддя С. Грабець