СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2021 р. Справа № 917/1576/20

Cхідний апеляційний господарський суд у складі:

Головуючий (суддя-доповідач): Судді: Стойка О.В. Попков Д.О., Пушай В.І.
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників апеляційну скаргу Приватного підприємства "Приватна телекомпанія "Візит" м.Кременчук, Полтавська область
на рішення господарського суду Полтавської області
від16.12.2020 року
у справі№917/1576/20 (суддя Мацко О.С.)
за позовом до відповідача: про Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" м.Полтава Приватного підприємства "Приватна телекомпанія "Візит" м.Кременчук, Полтавська область стягнення 15 387, 97 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року до господарського суду Полтавської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (далі-Позивач) із позовною заявою до Приватного підприємства "Приватна телекомпанія "Візит" (далі-Відповідач) про стягнення з Відповідача на користь Позивача суми заборгованості в розмірі 15 387,97 грн., з яких 15 354,68 грн. - пеня за несвоєчасну оплату за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21500597 від 01.01.2019 р., 33,29 грн. - 3 % річних та 2 102,00 грн. судового збору.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.12.2020 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" м.Полтава до Приватного підприємства "Приватна телекомпанія "Візит" м.Кременчук, Полтавська область про стягнення 15 387, 97 грн. - задоволено частково, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 15 335,08 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21500597 від 01.01.2019 р., 3 % річних в розмірі 28,39 грн. та 2 098,65 грн. судового збору.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся із апеляційною скаргою на рішення господарського суду Полтавської області від 16.12.2020 року у справі №917/1576/20, в якій просив скасувати спірне рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення господарським судом норм матеріального права України, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Зокрема, скаржник зазначає наступне:

- судом першої інстанції не було належним чином досліджені обставини справи, про які Відповідач наголошував у наданому відзиві від 03.11.2020 року та запереченнях № 45 від 30.11.2020 року, а саме: Позивач на виконання пп. 2) абз. 3 п. 5.16 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №21500597, п. 3.2.8. Правил ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року мав запропонувати Відповідачу три різні комерційні пропозиції за способом оплати електричної енергії (планові платежі або попередня оплата, або оплата за фактично відпущену електричну енергію); враховуючи факт самоусунення Позивача від вищезазначених приписів, Відповідачем відповідно до умов пп. 2) абз. 3 п. 5.16 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №21500597, п. 3.2.8. Правил ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року було обрано варіант способу оплати електричної енергії "за фактично відпущену електричну енергію";

- судом першої інстанції не були з`ясовані обставини невідповідності окремих положень Комерційної пропозиції № 1 - УП умовам Договору №21500597;

- Позивачем недоведені обставини належного узгодження з Відповідачем комерційних пропозицій, роздруківки яких надані Позивачем у додатку до позовної заяви;

- надані Позивачем Комерційні пропозиції №1-УП в різних редакціях, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із Відповідачем Договору №21500597 та з огляду на їх "мінливий" характер, також не можуть вважатися складовою Договору №21500597 й щодо будь-яких встановлених ними нових умов та правил, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються Відповідачем;

- Позивачем на підтвердження факту узгодження ним з Відповідачем "договірної величини споживання електричної енергії", а також того, що вартість спожитої електроенергії перевищила вартість замовлених договірних величин у відповідному розрахунковому періоді жодних доказів до суду надано не було, а відтак, в Позивача відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій за порушення строків оплати рахунків за спожиту електричну енергію;

- висновки суду про те, що Відповідач погодився з комерційними пропозиціями № 1-УП до Договору №21500597, бо здійснив оплату за поставлену Позивачем електричну енергію, не відповідають обставинам справи з огляду на те, що Відповідач жодним чином не заперечував чинність умов щодо ціни електричної енергії, які узгоджуються з абз. 3 п. 5.16. Договору №21500597, але заперечує чинність розділів Комерційної пропозиції № 1-УП, які містять застереження щодо їх відповідності Правилам ринку електричної енергії та Договору №21500597;

- суд першої інстанції, ототожнюючи поняття "авансовий платіж" та "попередня оплата", не врахував, що за визначенням Правил ринку електричної енергії вони різняться не лише щодо обсягів оплати - часткова або повна, але і щодо величини електричної енергії - заявлений обсяг або прогнозований обсяг, чим допустив порушення норм матеріального права, що стало наслідком ухвалення неправомірного рішення у справі №917/1576/20;

Інших доводів апеляційна скарга Відповідача не містить.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 року у справі №917/1576/20 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на рішення господарського суду Полтавської області від 16.12.2020 року та встановлено строк учасникам справи для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. Вказаною ухвалою також повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі ч. 10 ст. 270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 17.03.2021 року від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Відповідача, за змістом якого Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги та прохав суд спірне рішення господарського суду від 16.12.2020 року залишити без змін.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2021 року у зв`язку з перебування у відпустці судді Пелипенко Н.М. визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Стойка О.В., судді Попков Д.О., Пушай В.І.

Будь-яких інших заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги не надходило.

За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Враховуючи положення ч. ч. 13, 14 ст. 8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції у справі №917/1576/20 від 16.12.2020 року скасуванню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлений факт приєднання Відповідача з 01.01.2019 року до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 215005979 (а.с.3-5, далі-Договір) шляхом надання заяви-приєднання (а.с.2), відповідно до умов якого Позивач постачає електричну енергію Відповідачу для забезпечення потреб електроустановок останнього, а Відповідач оплачує Позивачу вартість спожитої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Судом також встановлено виконання сторонами зобов`язань за Договором у вигляді постачання Відповідачу необхідного обсягу електричної енергії за спірний період березень 2019 року - липень 2020 року та оплати останнім за фактичне її споживання.

Наведені обставини сторонами не заперечуються.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на те, що Відповідач за поставлену електричну енергію розрахувався з порушенням зазначених у Договорі строків, з огляду на що Позивачем було заявлено до стягнення з Відповідача 15 354,68 грн. пені за несвоєчасне внесення передоплати за Договором та 33,29 грн. 3 % річних за зазначене порушення. Позивач наполягав на узгодження Відповідачем Комерційної пропозиції №1-УП до Договору, за змістом якої він взяв на себе обов`язок здійснювати попередню оплату до 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду, але не виконав такий обов`язок, внаслідок чого зобов`язаний сплатити спірні суми пені та відсотків річних.

Відповідач в суді першої інстанції проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що вимогами п/п 2 п.5.16 Договору передбачено обрання способу оплати - попередньої, фактичної або плановим платежем, тоді як Позивачем можливість вибору не була надана. Тексти доданих до позовної заяви «Комерційних пропозицій», зокрема, в частині «терміну оплати» містять різну інформацію, яку Позивач змінював в однобічному порядку та жодна з яких не була Відповідачем погоджена. Відповідачем вчасно та в порядку п.5.10 Договору оплачувалися рахунки Позивача за фактично спожиту електричну енергію, отже Відповідач вважав відсутніми підстави для нарахування штрафних санкцій за порушення строків внесення передоплати за спожиту електричну енергію, а також за несвоєчасну оплату рахунків за фактично спожиту електричну енергію.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції зазначив про їх часткову обґрунтованість та доведеність належними доказами, а також послався на не спростування Відповідачем факту прострочення виконання грошових зобов`язань за Договором, зазначаючи про прийняття Відповідачем відповідної Комерційної пропозиції, зокрема, обов`язку по внесенню планового платежу до початку розрахункового періоду в розмірі ста відсотків вартості очікуваного обсягу електричної енергії, що за своєю суттю є попередньою оплатою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, заяв сторін по суті справи, предметом спору є наявність обов`язку Відповідача вносити передоплату за споживання електричної енергії, на порушенні якого наполягає Позивач, заявляючи вимоги про стягнення пені, тоді як Відповідач заперечує наявність такого обов`язку, стверджуючи про відсутність узгодження такого порядку оплати та наполягаючи на узгодженні оплати за фактичне споживання електричної енергії. Інших умови укладеного Договору сторонами не оспорюється.

За змістом преамбули Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі-Закон), саме цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажом, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Одним з принципів функціонування ринку електричної енергії, що визначені в ч.2 ст.3 Закону, є забезпечення безпеки постачання електричної енергії споживачам, захисту їхніх прав та інтересів.

Норми ст. 56 Закону містять вимоги до постачання електричної енергії споживачам, за якими таке постачання здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу, яким визначаються умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача.

До укладення договору постачання електричної енергії споживачу електропостачальник має надати споживачу інформацію про істотні умови договору та про наявний вибір порядку та форм виставлення рахунка і здійснення розрахунків.

Загальні положення та умови договору мають бути справедливими і прозорими, викладеними чітко і ясно, не містити процедурних перешкод, що ускладнюють здійснення прав споживача.

Вимогами ст. 72 Закону визначено поняття роздрібного ринку, що функціонує для задоволення потреб споживачів у електричній енергії та пов`язаних з цим послуг.

Постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку, якими також регулюються відносини між учасниками роздрібного ринку, зокрема, обов`язок споживача сплачувати за поставлену йому електричну енергію та надані послуги.

Пунктом 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за №312, якою затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі-Правила), встановлений порядок укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, що здійснюється відповідно до вимог Правил шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії), шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Вимогами п. п. 3.1.5, 3.1.7 Правил передбачений порядок узгодження умов договору, зокрема, щодо умов, визначених в комерційній пропозиції, за змістом якого електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення.

До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному веб-сайті, про що повідомити Регулятора.

Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Вимогами п.3.2.1 Правил встановлений обов`язок електропостачальника до укладення зі споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу надати інформацію про істотні умови договору та про наявний вибір комерційних пропозицій.

Споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії споживачу має ознайомитись з умовами постачання електричної енергії, правами та обов`язками, обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору.

Обрана споживачем комерційна пропозиція є додатком до укладеного відповідним електропостачальником та споживачем договору.

За змістом п.3.2.5 Правил, укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Вимогами п. п. 3.2.8, 3.2.9 Правил встановлено, що публічні комерційні пропозиції електропостачальника мають бути розділені за їх умовами (одна комерційна пропозиція має містити лише один з варіантів), зокрема за способом:

1) визначення ціни на електричну енергію (із застосуванням ціни, не диференційованої за періодами часу, або цін, диференційованих за періодами часу (годинами) доби, або погодинних цін тощо);

2) оплати електричної енергії (планові платежі або попередня оплата, або оплата за фактично відпущену електричну енергію);

3) оплати послуг з розподілу електричної енергії (через електропостачальника або напряму з оператором системи).

Умови комерційної пропозиції мають бути однозначними, без можливості подвійного тлумачення.

Споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії має обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору постачання електричної енергії споживачу. Така комерційна пропозиція є невід`ємним додатком до договору.

Як вбачається з матеріалі справи, Позивачем до позовної заяви додано сім варіантів Комерційної пропозиції №1-УП для споживачів універсальної послуги (а.с.107-117), що відрізняються за своїм змістом, зокрема, в частині умов та термінів оплати та нарахування штрафних санкцій, узгодження яких є предметом спору в межах даної справи.

В матеріалах справи наявна копія Заяви - приєднання Відповідача (а.с.102) до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком № 21500507 бази даних абонентів постачальників за регульованим тарифом, в якій зазначено про адресу об`єктів та їх ЕІС -код точки комерційного обліку.

Разом з тим, посилання на будь-які інші відомості, зокрема, щодо обраної Відповідачем комерційної пропозиції - Заява - приєднання не містить.

В матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості щодо обрання Відповідачем певно визначеної комерційної пропозиції, зокрема, умови щодо порядку оплати у вигляді попередньої (до початку розрахункового періоду) оплати електричної енергії, або внесення планових платежів.

За таких підстав доводи Відповідача щодо відсутності обов`язку сплачувати за спожиту електричну енергію за Договором шляхом внесення передоплати або планових платежів - є обґрунтованими.

Висновок суду першої інстанції щодо обрання Відповідачем такого порядку (способу) оплати електричної енергії внаслідок обрання відповідної комерційної пропозиції нічим не обумовлений, мотивувальна частина рішення не містить дослідження обґрунтованості відповідних заперечень Відповідача проти цієї обставини, викладених останнім у відзиві на позовну заяву, а також дослідження належності та допустимості доказів, на які посилається Позивач, в світлі вищенаведених вимог Правил,.

Крім того, за змістом п. п. 4.1, 4.3, 4.8 Правил, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Вимогами п. п. 4.9, 4.10 Правил передбачено, що у разі застосування порядку розрахунків плановими платежами величина планового платежу (або порядок її визначення), терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку, початок та тривалість розрахункового періоду, кількість планових періодів, що входять до складу розрахункового періоду, та їх тривалість зазначаються у комерційній пропозиції електропостачальника.

Після закінчення розрахункового періоду, обумовленого в комерційній пропозиції, здійснюється коригування обсягів оплати, що була здійснена за цей розрахунковий період, відповідно до фактичного обсягу спожитої електричної енергії протягом відповідного розрахункового періоду.

За результатами коригування перший плановий платіж наступного розрахункового періоду збільшується або зменшується на відповідну величину.

У разі постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або «останньої надії» споживач за взаємною згодою сторін (електропостачальника електричної енергії та споживача) може здійснювати оплату спожитої електричної енергії у формі попередньої оплати.

Проте, доказів узгодження оплати спожитої електричної енергії у формі попередньої оплати або вчинення плановими платежами, матеріали справи не містять.

Разом з тим, вимогами п. 4.8 Правил встановлено, що форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Змістом Розділу 5 Договору передбачені ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії, зокрема, в п. п. 5.6, 5.7 Договору зазначено, що інформація про діючу ціну на електричну енергію постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті останнього не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування, також це має бути зазначено в рахунку на оплату спожитої електричної енергії за цім Договором (а.с.103-106).

Змістом п. п. 5.8, 5.10 Договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, а строк оплати споживачем рахунку постачальника має бути визначений в рахунку, але не менш 5 робочих днів від дати отримання цього рахунку.

Також вимогами п. 5.16 Договору встановлено можливість обрання способу оплати (попередня оплата, по факту , плановий платіж), що має бути зазначено в комерційній пропозиції, після прийняття якої споживачем внесення змін можливе лише за згодою сторін або у встановленому законодавством порядку.

Вимогами п. п. 4.12-4.14 Правил встановлено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується:

- протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем;

- протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем;

- в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору.

Вимогами п. 3.2.13 Правил встановлено, що Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.

Отже з урахуванням викладеного, судова колегія вважає обґрунтованими доводи Відповідача, що Договір між сторонами є укладеним, оскільки сторони дійшли згоди щодо всіх істотних його умов, проте сторони не узгодили застосування порядку розрахунків за Договором шляхом внесення планових платежів або здійснення попередньої оплати в розумінні п. п. 4.9, 4.10 Правил, докази обрання Відповідачем відповідної комерційної пропозиції в матеріалах справи відсутні.

За таких підстав узгодженим порядком (способом) оплати залишається оплата за фактично спожиту за Договором електричну енергію шляхом оплати рахунку постачальника- в порядку п.п. 5.7.5.10 Договору, п. п. 4.12-4.14 Правил.

Зазначена обставина підтверджується також поведінкою сторін під час виконання зазначеного Договору, зокрема, постачанням електричної енергії Позивачем Відповідачу та оплатою Відповідачем фактично спожитої за Договором електричної енергії.

Крім того, в матеріалах справи наявні докази численних звернень Відповідача до Позивача з приводу спірного питання - №41 від 10.04.2019 року (а.с.189), №85 від 29.10.2019 року з додатком (а.с.190-192), №14 від 14.02.2020 року (а.с.199), за змістом яких Відповідач не визнавав узгодження порядку оплати у вигляді попередньої оплати, вимагаючи надати йому можливість обрати спосіб оплати у вигляді оплати за фактично спожитий за Договором обсяг електричної енергії, закріпивши це на паперовому носії.

Позивач в листах №02-9-1/3791 від 27.11.2019 (а.с.193), 18-2/184 від 23.01.2020 (а.с.198) вважав визначений в Комерційній пропозиції №1-УП порядок оплати у вигляді попередньої оплати узгодженим Відповідачем, а саму комерційну пропозицію - обраною останнім, вимагав сплатити пеню за порушення умов оплати електричної енергії.

Доказами обрання відповідної Комерційної пропозиції Позивач вважав сам факт складення Відповідачем вищенаведеної заяви-приєднання, факт споживання ним електричної енергії та оплати рахунків, отриманих від постачальника, проте, таке судження не відповідає вищенаведеним вимогам Правил, якими прямо передбачена необхідність засвідчення обрання відповідної комерційної пропозиції споживачем в тексті заяви-приєднання до Договору.

Вимогами п. 5.11 Договору, п. 4.17 Правил передбачено, що за несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором.

Оскільки порядок (спосіб) оплати за Договором у вигляді попередньої (до початку розрахункового періоду), а також плановими платежами Відповідачем не було узгоджено, обов`язок сплачувати пеню за порушення такого обв`язку у нього не виник, а отже і позовні вимоги щодо стягнення таких сум задоволенню не підлягають.

Разом з тим, зі змісту позовних вимог вбачається, що Позивачем, крім стягнення пені за порушення строку внесення попередньої оплати, заявлені вимоги про стягнення пені за порушення оплати рахунків за фактичне споживання електричної енергії, зокрема, рахунків за активну електричну енергію № А21500597 від 31.05.2019 р. на суму 108 805,32 грн. та рахунку № А21500597 від 31.07.2020 р. на суму 112 968,70 грн.

Суд частково задовольнив вимоги в цій частині, вважав відсутніми належні докази пропущення Відповідачем строку оплати рахунку за електричну енергію № А21500597 від 31.07.2020 року на суму 112 968,70 грн. через відсутність відмітки щодо отримання його Відповідачем, але встановив факт прострочення оплати рахунку № А21500597 від 31.05.2019 року на суму 108 805,32 грн., задовільнивши вказані вимоги Позивача в сумі 32,42 грн., а також 3% річних за прострочення здійснення оплати зазначеного рахунку в розмірі 2,78 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом п. 4.21 Правил, оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватися згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу.

Виставляючи спірний рахунок, Позивач вважав узгодженим з Відповідачем порядок (спосіб) оплати авансовим платежем в розмірі 100% від вартості очікуваних обсягів споживання електричної енергії, які він сам мав визначати (за версією першого доданого Позивачем до матеріалів справи варіанту комерційної пропозиції №1-УТ, а.с. 107), вважаючи це передоплатою.

До такого ж висновку дійшов і суд першої інстанції.

Разом з тим, вимогами Правил не передбачено такого способу оплати, як «авансовий платіж».

За змістом вимог п. 4.9 Правил, у разі застосування порядку розрахунків плановими платіжами величина планового платежу (або порядок її визначення), терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку, початок та тривалість розрахункового періоду, кількість планових періодів, що входять до складу розрахункового періоду, та їх тривалість зазначаються у комерційній пропозиції електропостачальника.

Після закінчення розрахункового періоду, обумовленого в комерційній пропозиції, здійснюється коригування обсягів оплати, що була здійснена за цей розрахунковий період, відповідно до фактичного обсягу спожитої електричної енергії протягом відповідного розрахункового періоду.

За результатами коригування перший плановий платіж наступного розрахункового періоду збільшується або зменшується на відповідну величину.

Відповідно до вимог п. 9.1.8 Правил, інформація, яка надається споживачу в платіжному документі, повинна бути викладена у доступній для сприйняття та легкій для розуміння формі (за необхідності з додатковими роз`ясненнями, якщо така інформація надається вперше). Дані повинні відображатися з високим рівнем інформативної якості (наприклад, з використанням графічного представлення інформації, з візуально проставленими акцентами на більш важливій та/або цікавій інформації тощо).

Перевіряючи висновок суду в цій частині з урахуванням меж оскарження, судова колегія також вважає його помилковим в світлі встановлених обставин справи, оскільки, по - перше - всупереч вимог п. 5.10 Договору спірний рахунок не містить дати його оплати, що має бути не менше 5 робочих днів, а іншої вимоги щодо його оплати до моменту його фактичної оплати Позивачем не заявлялося.

По - друге - якщо при цьому керуватися вимогами Правил, то пункт п. 4.12 містить обмеження строку оплати за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію - не пізніше 20 числа наступного місяця, який Відповідачем дотриманий (оплата в розмірі 108805,32 грн. проведена 20.06.2019 року).

Також зміст рахунку не відповідає вимогам п. 5.10 Договору, за змістом якого всі платіжні документи мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами Договору, що кореспондується з вищенаведеними вимогами ч. 8 ст. 56 Закону, оскільки рахунок містить вимоги щодо оплати інших сум, наявність чого прямо заборонена Законом.

Як вбачається зі змісту акту до Договору про використану електричну енергію у травні 2019 року (а.с.124), Відповідачем спожито за зазначений розрахунковий період 36973 кВт/год. електричної енергії, вартість якої складає 108 805,32 грн з ПДВ.

Разом з тим, за замістом рахунку вбачається наявність сальдо на початок періоду в розмірі 42 386,96 грн., а також оплати в поточному періоді 117 386 грн на момент видання рахунку, які не враховані Позивачем у зазначену вартість, але зараховано у якості від`ємного значення до інших сум, зокрема - «заборгованості» з попередньої оплати за червень 2019 року у розмірі 219 284,16 грн.

Як вбачається з наданого Позивачем розрахунку пені та 3% річних за прострочення оплати спірного рахунку, на початок розрахункового періоду (а.с.89,90) на рахунку Відповідача вже обліковувалась сума переплати в 74 999,04 грн., що протирічить зазначеній до сплати в рахунку сумі в 180 947,88 грн. з урахуванням вартості фактично спожитої за спірний розрахунковий період електричної енергії.

За таких підстав спірний рахунок не відповідає вищенаведеним вимогам Закону, Договору та Правил, а отже і його оплата 20.06.2019 року Відповідачем (з простроченням одного дня, як вважає Позивач) в розмірі 108 805,32 грн. не може бути підставою до нарахування Відповідачу спірних сум пені та відсотків річних, оскільки обов`язок складати рахунок та встановлювати відповідну суму для його оплати відповідно до умов Закону та Договору покладається саме на Позивача.

Отже судова колегія погоджується з доводами Відповідача щодо порушення Позивачем умов Закону та Договору при складенні спірного рахунку, неврахування Позивачем раніше сплачених сум, некоректного зазначення даних, що позбавило можливості Відповідача чітко та вчасно виконувати обов`язок з оплати спожитої за Договором електричної енергії.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Приватного підприємства "Приватна телекомпанія "Візит" м.Кременчук, Полтавська область підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Полтавської області від 16.12.2020 року у справі №917/1576/20 - скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені за порушення строку внесення оплати за Договором, а також 3% річних в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України в цій частині на підставі п. п. 1, 3, ст. 277 ГПК України через не з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

В цій частині слід прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" м.Полтава до Приватного підприємства "Приватна телекомпанія "Візит" м.Кременчук, Полтавська область про стягнення 15 387, 97 грн. - відмовити в повному обсязі. В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду слід залишити без змін.

Судові витрати понесені в суді першої інстанції слід покласти на Позивача.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають віднесенню на Позивача.

Виходячи з фактично понесених судових витрат, з Позивача на користь Відповідача слід стягнути 3 153,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Приватна телекомпанія "Візит" м.Кременчук, Полтавська область - задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 16.12.2020 року у справі №917/1576/20 скасувати в частині задоволення позовних вимог та розподілу судових витрат.

В скасованій частині прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" м.Полтава до Приватного підприємства "Приватна телекомпанія "Візит" м.Кременчук, Полтавська область про стягнення пені та 3 % річних - відмовити.

Судові витрати, понесені у зв`язку з поданням позовної заяви до суду першої інстанції - покласти на Позивача.

В іншій частині рішення господарського суду Полтавської області від 16.12.2020 року - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції - покласти на Позивача.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (36022, м.Полтава, вул. Панянка, 65Б, ) на користь Приватного підприємства "Приватна телекомпанія "Візит" (39600, Полтавська обл., м.Кременчук, бул. Пушкіна, буд. 8, оф. 1, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 153,00 грн.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 14.05.2021

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай