номер провадження справи 5/40/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 Справа № 908/572/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОГ-РІТЕЙЛ" (69097, м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 1, офіс 16, )

До відповідача: Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129-А, )

про стягнення 111 760,00 грн.,

За участю представників сторін:

Від позивача: Лісовська О.С., ордер серії ЗП № 034281 від 25.05.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 001189 від 29.11.2016, адвокат;

Від відповідача: Балховітіна В.Г., довіреність № 15 від 04.01.2021, заступник директора з юридичних та загальних питань;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

05.03.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОГ-РІТЕЙЛ" до Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради про стягнення 111 760,00 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2021 справу №908/572/21 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.03.2021 прийнято до розгляду позовну Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОГ-РІТЕЙЛ" до Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради про стягнення 111 760,00 грн. та відкрите провадження у справі № 908/572/21 в порядку спрощеного позовного провадження. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи, розгляд справи по суті розпочато з 08.04.2021, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

05.04.2021 від Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради надійшов відзив на позовну заяву № 12/0660 від 02.04.2021 (вх. № 6830/08-08/21 від 05.04.2021) згідно якого відповідач заперечив проти позовних вимог та просить суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Також, у відзиві на позовну заяву відповідач просить суд здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, оскільки відповідач зазначає про наявність спірного питання щодо порядку здійснення позивачем відповідних розрахунків.

Вказані документи долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 08.04.2021 задоволено клопотання Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради про розгляд справи № 908/572/21 в судовому засіданні з повідомленням сторін. Раніше призначене судове засідання з розгляду справи по суті у спрощеному провадженні на 11.05.2021 об 11 год. 00 хв. вирішено проводити з повідомленням (викликом) сторін. Запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії, явку представників сторін визнано обов`язковою.

11.05.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОГ-РІТЕЙЛ" через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області надійшло письмове клопотання № 48 від 11.05.2021 (вх. № 9342/08-08/21 від 11.05.2021) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів згідно переліку. Також зазначено, що вказані додаткові докази наявні у відповідача.

Вказані додаткові документи долучені судом до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 11.05.2021 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Акорд".

У судовому засіданні 11.05.2021 представник позивача підтримав доводи викладені у позовній заяві зазначивши, що 02.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОГ-РІТЕЙЛ" (позивач, постачальник) та Комунальним підприємством "Облводоканал" Запорізької обласної ради (відповідач, покупець) укладено договір постачання № 232/12/19, за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язався поставити покупцеві наступний товар: бензин А-95, бензин А-92, дизельне пальне по скетч-картках або талонах (код за ДК 021-2015:09130000-9 - нафта і дистиляти), а покупець - прийняти та оплатити такий товар. Поставка товару здійснюється постачальником по узгодженим сторонами специфікаціям в об`ємі узгодженому фактичної вартості. На виконання умов договору, у період з 16.12.2020 по 24.12.2020 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 131 760,00 грн. згідно видаткових накладних та зареєстровано відповідні податкові накладні № 260 від 16.12.2020 на суму 43 920,00 грн., № 345 від 23.12.2020 на суму 43 920,00 грн. та № 362 від 24.12.2020 на суму 43 920,00 грн. Проте, відповідач не виконав своїх зобов`язань за вказаним договором поставки та не сплатив вартість отриманого товару в обумовлений договором строк. Платіжним дорученням № 360 від 15.02.2021 відповідачем здійснено оплату за отриманий товар на суму 20 000,00 грн., у зв`язку з чим залишок заборгованості відповідача складає 111 760,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на Договір постачання № 232/12/19 від 02.12.2019, ст. ст. 525, 549, 599, 610, 6111, 655, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 232 ГК України. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву зазначивши, що умовами договору постачання № 232/12/19 від 02.12.2019 визначені порядок та строки оплати. Так, пунктом 5.3. договору передбачено, що розрахунки покупець проводить на підставі рахунків, що виставлені постачальником, на його рахунок останнього по реквізитам зазначеним в цьому договорі. Згідно п. 5.4. договору, оплата перераховується постачальнику при наявності рахунку на оплату та зареєстрованої податкової накладної. Жодних рахунків на оплату від позивача на адресу відповідача не надходило. Доказів виставлення ТОВ "ЗОГ-РІТЕЙЛ" рахунків на оплату позивачем не надано, у зв`язку з чим у відповідача не виникли зобов`язання оплата та товар. На підставі викладеного, КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Надані до матеріалів справи докази дозволяють розглянути справу по суті.

В судовому засіданні 11.05.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

02.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОГ-РІТЕЙЛ" (далі - постачальник) та Комунальним підприємством "Облводоканал" Запорізької обласної ради (далі - покупець) укладено договір постачання № 232/12/19 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві наступний товар: бензин А-95, бензин А-92, дизельне пальне по скетч-картках або талонах (код за ДК 021-2015:09130000-9 - нафта і дистиляти), а покупець - прийняти та оплатити такий товар.

Найменування/асортимент товару, коди УКТ ЗЕД, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару зазначаються у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору (п. 1.2. договору).

Розділом 3 договору визначено ціну і договірну вартість закупівлі, порядок їх змін.

Сума цього договору становить: 1 221 530,40 грн. (один мільйон двісті двадцять одна тисяча п`ятсот тридцять гривень 40 копійок) з урахуванням 20% ПДВ (п. 3.1).

Ціна за літр бензину А-95 складає 27,48 грн. з урахуванням 20% ПДВ (п. 3.2).

Ціна за літр бензину А-92 складає 26,46 грн. з урахуванням 20% ПДВ (п. 3.3).

Ціна за літр дизельного палива складає 26,46 грн. з урахуванням 20% ПДВ (п. 3.4).

Покупець має право зменшити обсяги закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків та відповідно до виробничих потреб підприємства (п. 3.5).

Відповідно до п. 4.1. договору, доставка товару здійснюється на умовах СРТ або згідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція - 2010 року) - «Інкотермс-2010».

Згідно п. 4.2. договору, товар вказаний в п. 1.1. даного договору поставляється покупцю партіями, згідно заявок покупця відповідно до умов договору у термін, що не перевищує 3 (три) робочих дні від дня отримання постачальником заявки. Заявки на придбання товару - . Постачальник виставляє покупцю рахунок на підставі заявки, в якій зазначається найменування одиниці товару, загальна кількість товару та сума до сплати партії товару.

Поставка товару здійснюється постачальником по узгодженим сторонами специфікаціям в об`ємі узгодженому фактичної вартості (п. 4.3 договору).

Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами видаткової накладної (п. 4.4).

Відповідно до п. 4.5. договору, постачальник надає покупцю наступні документи: сертифікат якої та/або паспорт виробника, видаткова накладна.

Пунктом 4.7. договору визначено, що прийом-передача відповідної партії товару за кількістю здійснюється сторонами в місці поставки на підставі довіреностей на отримання ТМЦ (товарно-матеріальних цінностей) та видаткових накладних, які покупець, в разі відсутності зауважень, зазначених нижче в цьому розділі, зобов`язаний підписати в момент отримання товару.

Розділом 5 договору передбачено спосіб і порядок розрахунків.

Розрахунки по договору проводяться в наступному порядку: на умовах відстрочки платежу протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки товару та за умови реєстрації податкової накладної, у відповідності до вимог чинного законодавства (п. 5.1).

Розрахунки проводяться шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, а також будь-яким іншим способом, передбаченим законодавством України (п. 5.2).

Розрахунки покупець проводить на підставі рахунків, що виставлені постачальником, на його рахунок останнього по реквізитам зазначеним в цьому договорі (п. 5.3).

Оплата перераховується постачальнику при наявності рахунку на оплату та зареєстрованої податкової накладної (п. 5.4).

Відповідно до п. 6.2 договору, порядок платежів: платежі здійснюються на підставі рахунків, що виставлені постачальником, на його рахунок по реквізитам зазначеним в цьому договорі з урахуванням п. 5 «Спосіб і порядок розрахунків».

Пунктом 7.1 договору передбачено, що покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари (п. 7.1.1.); приймати поставлені товари згідно з видатковою накладною (7.1.2).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань згідно з цим договором сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством України та цим договором (п. 10.1).

На виконання умов договору постачання № 232/12/19 від 02.12.2019, у період з 16.12.2020 по 24.12.2020 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 131 760,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та довіреностями на отримання товару (а.с. 46-51):

- видаткова накладна № 1828 від 16.12.2020 на суму 43 920,00 грн., довіреність № 278 від 16.12.2020 на ім`я ОСОБА_1 ;

- видаткова накладна № 1882 від 23.12.2020 на суму 43 920,00 грн., довіреність № 286 від 23.12.2020 на ім`я ОСОБА_1;

- видаткова накладна № 1885 від 24.12.2020 на суму 43 920,00 грн., довіреність № 288 від 24.12.2020 на ім`я ОСОБА_1

Товар був прийнятим відповідачем, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача у вищевказаних видаткових накладних. Зауважень та претензій по якості та кількості товару від відповідача не надходило.

У відповідності до умов п.п. 5.3, 5.4. договору ТОВ "ЗОГ-РІТЕЙЛ" виставлені рахунки на оплату та зареєстровані відповідні податкові накладні (а.с. 82-84, 52-57,):

- рахунок № 4502 від 16.12.2020 на суму 43 920,00 грн., податкова накладна № 260 від 16.12.2020 на суму 43 920,00 грн. з урахуванням ПДВ - 7 320,00 грн.;

- рахунок № 4590 від 23.12.2020 на суму 43 920,00 грн., податкова накладна № 345 від 23.12.2020 на суму 43 920,00 грн. з урахуванням ПДВ - 7 320,00 грн.;

- рахунок № 4602 від 24.12.2020 на суму 43 920,00 грн., податкова накладна № 362 від 24.12.2020 на суму 43 920,00 грн. з урахуванням ПДВ - 7 320,00 грн.

18.01.2021 позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 10 про наявність у КП "Облводоканал" ЗОР заборгованості за поставлений товар по договору № 232/12/19 від 02.12.2019 у розмірі 87 840,00 грн. станом на 15.01.2021 (а.с. 79-80).

У відповідь на вказану претензію, листом № 12/0233 від 05.02.2021 відповідачем заявлено клопотання про відтермінування сплати заборгованості за поставлений товар у розмірі 87 840,00 грн. до кінця лютого місяця, посилаючись на складні фінансові труднощі на підприємстві (а.с. 81).

08.02.2021 позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 25 від 08.02.2021 з вимогою у семиденний строк здійснити оплату за отриманий товар по договору № 232/12/19 від 02.12.2019 на суму 131 760,00 грн. (а.с. 59-61).

Як свідчать матеріали справи, платіжним дорученням № 360 від 15.02.2021 відповідачем на користь позивача перераховані грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. з призначенням платежу: оплата за бензин зг. дог. № 232/12/19 від 02.12.2019, зг. рах. № 4502 від 16.12.2020 (а.с. 58).

Однак, в порушення умов договору постачання № 232/12/19 від 02.12.2019 відповідач оплату за отриманий товар у повному обсязі не здійснив, внаслідок чого станом на 05.03.2021 сума основної заборгованості відповідача за договором № 232/12/19 від 02.12.2019 становить 111 760,00 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, заслухавши представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зобов`язанням відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 Цивільного Кодексу України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або ін. подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 662 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, на підставі вказаних вище дій позивача, який поставив товар, та дій відповідача, який цей товар прийняв, у сторін виникли взаємні права та обов`язки: у позивача - право вимагати оплати за поставлений товар, а у відповідача - обов`язок сплатити вартість отриманого товару.

За приписами ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, на виконання умов договору постачання, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 131 760,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та довіреностями на отримання товару.

Позивач довів та документально підтвердив виконання ним умов договору щодо постачання відповідачеві товару на суму 131 760,00 грн. В той же час відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, здійснивши лише часткову оплату за отриманий товар у розмірі 20 000,00 грн.

Доказів сплати залишку заборгованості на суму 111 760,00 грн. суду не надано, отже, відповідач порушив умови договору у цій частині. Відповідач проти арифметичних розрахунків не заперечив, контррозрахунку як і доказів сплати суми боргу у повному обсязі суду не надав.

На підставі викладеного, заборгованість відповідача за договором постачання № 232/12/19 від 02.12.2019 у розмірі 111 760,00 грн. підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

Доводи відповідача щодо ненадання позивачем рахунків на оплату суд оцінює критично з наступних підстав:

1) 15.02.2020 відповідач сплатив рахунок № 4502 від 16.12.2020 на суму 20 000,00 грн. У платіжному дорученні № 360 від 15.02.2020 є посилання: оплата за бензин зг. дог. № 232/12/19 від 02.12.2019, зг. рах. № 4502 від 16.12.2020 (а.с. 58).

2) у відповіді на претензію позивача, листом № 12/0233 від 05.02.2021 відповідач фактично визнав наявність заборгованості станом на 05.02.2021 у розмірі 87 840,00 грн. та не посилався на неотримання рахунків, а лише на тяжкі фінансові труднощі на підприємстві (а.с. 81).

3) Усі необхідні реквізити для здійснення розрахунків наявні і у видаткових накладних, які є ідентичними тим, що зазначені у наданих позивачем до матеріалів справи рахунках, які за твердженням позивача були надані відповідачу разом з видатковими накладними.

4) строк оплати визначений умовами п. 5.1. договору шляхом відстрочки платежу протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки товару та за умови реєстрації податкової накладної. Відповідні податкові накладні позивачем зареєстровані.

Щодо посилання відповідача на ненадання позивачем рахунків на оплату товару за видатковими накладними № 1828 від 16.12.2020 на суму 43 920,00 грн., № 1882 від 23.12.2020 на суму 43 920,00 грн., та № 1885 від 24.12.2020 на суму 43 920,00 грн., суд зазначає, що за своєю природою рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти (такі реквізити містилися, зокрема у договорі постачання № 232/12/19 від 02.12.2019 та вищевказаних видаткових накладних); ненадання рахунку на оплату не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, а тому наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку сплатити поставлений йому товар.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.12.2018 по справі № 910/19702/17.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОГ-РІТЕЙЛ" (69097, м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 1, офіс 16, ) основну заборгованість за договором постачання № 232/12/19 від 02.12.2019 у розмірі 111 760 (сто одинадцять тисяч сімсот шістдесят) грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. Видати наказ.

Повний текст рішення складено та підписано 13.05.2021.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.