ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2021 р. Справа№ 910/1777/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 25.03.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 (повний текст рішення складено 06.10.2020)

у справі №910/1777/20 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Міністерство інфраструктури України

про врегулювання розбіжностей по проекту договору та визнання договору укладеним

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про врегулювання розбіжностей по пунктах 2.1.4., 2.1.5., 2.1.6, 2.2.3, 3.2., 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.12, 3.13, 3.14, 4.2, 4.3, 5.1, 5.6, 7.1, 7.2, 7.6, додатку №4, додатку №5, додатку №6 договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування № б/н ___ від «____»_______2020 року та визнати договір укладеним на умовах викладених у прохальній частині позовної заяви № 1-17.1 від 05.02.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що запропоновані відповідачем редакції пунктів договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування, є такими, що не відповідають діючому законодавству, знаходяться поза межами компетенції позивача та є неправомірними.

Нормативно в обґрунтування позову позивач посилався на приписи ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України.

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач заперечував проти позовних вимог Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, в тому числі щодо розбіжностей по пунктах 2.1.4., 2.1.5., 2.1.6, 2.2.3, 3.2., 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.12, 3.13, 3.14, 4.2, 4.3, 5.1, 5.6, 7.1, 7.2, 7.6, додатку №4 -№ 6 договору, посилаючись на безпідставність їх викладення саме в редакції позивача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 позов задоволено.

Врегульовано розбіжності по пунктах 2.1.4., 2.1.5, 2.1.6, 2.2.3, 3.2, 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.12, 3.13, 3.14, 4.2, 4.3, 5.1, 5.6, 7.1, 7.2, 7.6, додатку 4, додатку 5, додатку 6 Договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування №б/н від «__» ________2020 року.

Визнано Договір про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування №б/н від «__» ________2020 року укладеним між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» в редакції, яка викладеній у резолютивній частині рішення.

Також, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України судовий збір у розмірі 4204,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним:

- враховуючи обов`язковість для Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» як суб`єкта авіаційної діяльності, що здійснює діяльність в сфері повітряних перевезень пасажирів та вантажу та є споживачем послуг з АНО польотів ПС, які надаються Украерорухом, як провайдером аеронавігаційного обслуговування, укладення відповідного договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування, приймаючи до уваги, що надання/отримання послуг з АНО здійснюється на підставі укладеного договору, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про визнання договору укладеним;

- у прохальній частині позовної заяви позивач просив суд врегулювати розбіжності по пунктах 2.1.4., 2.1.5., 2.1.6, 2.2.3, 3.2., 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.12, 3.13, 3.14, 4.2, 4.3, 5.1, 5.6, 7.1, 7.2, 7.6 додатку №4, № 5 та №6 договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування № б/н ___ від «____»_______2020 року та визнати договір укладеним на умовах викладених у прохальній частині позовної заяви № 1-17.1/1192/20 від 05.02.2020, проте враховуючи, що розбіжності по кожному спірному пункту договору врегульовані у мотивувальній частини рішення із зазначенням підстав їх прийняття, суд першої інстанції дійшов висновку за доцільне викласти у резолютивній частині рішення редакцію договору з врегульованими розбіжностями по вищевказаним пунктах та додаткам до договору, а саме:

Д О Г О В І Р №

Юридичні особи

ПРО НАДАННЯ ПОСЛУГ З АЕРОНАВІГАЦІЙНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ

м. Бориспіль ________________ 2020 р.

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (далі - Виконавець) в особі ____________________________________________________________________, який діє на підставі ____________________________, з однієї сторони та ______________________________________________________________________ (далі - Замовник) в особі ________________________________________________________________, який діє на підставі ___________________, з другої сторони, разом - Сторони, уклали цей договір (далі - Договір) про таке.

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. Замовник замовляє і зобов`язується оплатити, а Виконавець у порядку та на умовах, визначених цим Договором, бере зобов`язання надавати Замовнику послуги з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден (далі - послуги з АНО).

Примітка: аеронавігаційне обслуговування, що надається, включає такі види: обслуговування повітряного руху, зв`язок, навігація, спостереження, метеорологічне обслуговування аеронавігації на маршруті, надання метеорологічної й аеронавігаційної інформації, відповідно до чинного Сертифіката провайдера аеронавігаційного обслуговування.

2. ОБОВ`ЯЗКИ СТОРІН

2.1. Виконавець зобов`язується:

2.1.1. Забезпечити такі послуги з АНО: обслуговування повітряного руху, зв`язок, навігацію та спостереження, метеорологічне обслуговування аеронавігації на маршруті, надання метеорологічної та аеронавігаційної інформації для повітряних суден (далі- ПС) Замовника, а також виконувати інші дії, покладені на Виконавця нормами авіаційних правил України та інших законодавчих актів як на орган обслуговування повітряного руху.

2.1.2. Забезпечити організацію авіаційного наземного електрозв`язку у частині надання доступу до порту на своєму обладнанні для підключення до мережі авіаційної фіксованої служби (AFS) та обробки авіаційних повідомлень, що включає: забезпечення автоматичної передачі повідомлень, а також прийом повідомлень, адресованих Замовнику, згідно з вимогами нормативно-правових актів України та документів ІСАО і адресою мережі авіаційної фіксованої служби (AFS), наданою Замовнику Державною авіаційною службою України.

2.1.3. За ініціативою Замовника проводити попередню звірку реєстру польотів з метою уникнення помилок при виставленні рахунків за надані послуги з АНО.

2.2. Замовник зобов`язується:

2.2.1. Організувати доступ до мережі авіаційної фіксованої служби (AFS).

2.2.2. Дотримуватися встановлених правил надання повідомлень щодо обслуговування повітряного руху та встановлених процедур організації потоків повітряного руху і управління пропускною спроможністю.

2.2.3. У разі зміни парку ПС не пізніше останнього робочого дня календарного місяця, в якому відбулися зміни, надавати Виконавцю:

1) бортові (реєстраційні) номери власних і орендованих ПС;

2) дані про максимальну злітну масу ПС (у разі, якщо для одного ПС існує кілька значень максимальної сертифікованої злітної маси, у додатках 3 та 3а до цього Договору має бути вказана найбільша максимальна злітна маса, згідно з Льотним керівництвом літака (Airplane Flight Manual (далі- AFM), що дозволена для цього ПС);

Зазначена інформація надається на офіційному бланку Замовника за підписом повноважного представника або листом, завіреним печаткою юридичної особи та підписом повноважного представника Замовника, поштою або електронним повідомленням (сканкопія).

Надана Замовником і отримана Виконавцем інформація використовується для визначення максимальної злітної маси ПС при розрахунку розміру плати за надані послуги з АНО.

У разі неподання Замовником або надання недостовірної інформації у вищезазначений термін у частині, що стосується максимальної злітної маси ПС, максимальна злітна маса ПС визначається Виконавцем за масою найважчого відомого йому ПС такого типу. Крім цього, Замовник згідно з пунктом 3.7 цього Договору втрачає право на письмове оскарження рахунка щодо злітної маси ПС.

2.2.4. Своєчасно, у строки, визначені цим Договором, оплачувати рахунки Виконавця за послуги з АНО та штрафні санкції (пеню за несвоєчасно сплачений рахунок та проценти річні від простроченої суми).

3. ПОРЯДОК РОЗРАХУНКІВ

3.1. Розмір плати за послуги з АНО (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) визначено чинним законодавством України та публікуєтеся в АІР України, яка додатково включає також плату за послуги згідно з пунктом 2.1.2 цього Договору.

3.2. Розрахунки розміру плати за послуги з АНО проводяться у порядку та за одиничними ставками плати за АНО згідно з додатком 1 до цього Договору. Максимальна дозволена злітна маса ПС (MTOW) Замовника визначається згідно з AFM, та вказується у додатках 3 та 3а до цього Договору. Якщо Замовник використовує два або більше ПС, віднесених до різних версій одного й того ж типу, то для кожного ПС цього типу береться середня максимальна дозволена злітна маса усіх його ПС подібного типу. Якщо для одного ПС існує кілька значень максимальної сертифікованої злітної маси, ваговий коефіцієнт визначають на основі найбільшої максимальної злітної маси, дозволеної для цього ПС.

3.3. Ставки плати за АНО:

- встановлені без податку на додану вартість;

- використовуються ті, що діяли на день виконання польоту.

3.4. Розрахунок плати за АНО здійснюється Виконавцем щомісяця на підставі реєстру польотів, який складається один раз за календарний місяць, в якому надавались послуги з АНО.

3.5. На підставі реєстру виконаних польотів (додаток 4), що є невід`ємною частиною акта, Виконавець складає акт здачі-приймання послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден (далі - Акт) у національній валюті (додаток 5) за місяць в двох екземплярах, вартість яких обчислюється шляхом застосування середньомісячного обмінного курсу євро до національної валюти за місяць, що передує місяцю, протягом якого здійснюється політ. Застосовується обмінний курс, що дорівнює середньомісячному «заключному крос-курсу», обчисленому агентством «Рейтерс» на основі щоденних курсів.

Операції з постачання послуг з АНО ПС, які здійснюють внутрішні, міжнародні та транзитні польоти в районах польотної інформації зони, відповідно до статті 197.10 Податкового кодексу України звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

3.6. Виконавець надсилає рекомендованим листом на поштову адресу Замовника, вказану у розділі 9, два примірники Акта, підписані зі свого боку, реєстр виконаних польотів до нього та виставлений рахунок на оплату за надані послуги з АНО (додаток 6), рахунок на штрафні санкції (пеню та річні проценти) (додаток 7).

3.7. Замовник зобов`язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дня виставлення рахунку підписати Акт і надіслати його Виконавцеві, або подати письмове оскарження Акту щодо факту отриманих послуг.

Якщо протягом зазначеного строку Виконавець не отримає підписаний Замовником Акт або письмове оскарження Акта щодо наданих послуг, послуги вважаються прийнятими Замовником у повному обсязі та є підставою для взаємних розрахунків між Замовником і Виконавцем.

3.8. Строк, у межах якого має бути сплачений рахунок, становить 30 (тридцять) календарних днів від дати виставлення рахунка. Термін сплати рахунку вказується у рахунку.

3.9. Грошові кошти переказуються Замовником на поточний рахунок Виконавця, відкритий у банківській установі та вказаний у рахунку. Оплата вважається такою, що відбулася, лише у день зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця.

3.10. Оплату послуг Замовник здійснює в національній валюті України згідно з виставленим рахунком.

3.11. Платіжний документ Замовника має містити посилання на номер і дату рахунка, а також на номер і дату цього Договору. У разі порушення зазначених вимог або зазначення неправильного посилання Виконавець має право самостійно визначати приналежність отриманих коштів та обліковувати їх відповідно до пункту 4.4.

3.12. Термін письмового оскарження виставленого рахунка вказується у рахунку та становить 60 (шістдесят) календарних днів з дня виставлення рахунку.

3.13. Будь-яке оскарження, претензія Замовника не дає йому права зменшувати суму оплати відповідного рахунка без письмової на те згоди Виконавця. Розгляд Виконавцем претензії має тривати не більше 10 (десяти) календарних днів (у разі необхідності отримання певної інформації, документів кінцевий термін розгляду переноситься на відповідний строк) і його висновок є остаточним та обов`язковим для виконання. У разі згоди Виконавця з претензією Замовника Виконавець надає коригування до Акта за відповідний період.

3.14. У разі несплати Замовником рахунку у зазначені в Договорі строки або за наявності випадків, передбачених пунктом 5.3 цього Договору (ліквідація, реорганізація, зміна правового статусу), АНО може надаватися Замовнику за умови попередньої оплати. Про запровадження розрахунку на умовах попередньої оплати Виконавець повідомляє Замовника. Така система оплати починає діяти з першого числа місяця, який йде за місяцем, у якому Замовник отримує таке повідомлення, якщо інше не зазначено у самому повідомленні. За такої системи оплати Виконавець погоджує графік платежів та включає до нього, зокрема, заборгованість (плату за АНО, неустойку, річні проценти) Замовника за минулі місяці. При запровадженні на умовах попередньої оплати відповідно до положень розділу 4 цього Договору у Замовника виникає зобов`язання щодо сплати пені за несплату рахунків у визначений термін.

Сума передоплати може зараховуватись в рахунок сплати за надані послуги за поточний місяць.

4. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН

4.1. Сторона, яка порушила умови цього Договору, сплачує штраф у розміри 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожен такий випадок, а саме:

4.1.1. За несвоєчасне задоволення заявки на АНО Замовника без поважних причин.

4.1.2. У разі несвоєчасного повідомлення про зміни (пункт 5.3 цього Договору).

4.2. Обов`язок Замовника щодо сплати пені та процентів річних виникає з наступного дня після спливу строку, в який має бути сплачено рахунок.

4.2.1. За будь-який несплачений у визначений строк рахунок у строк до 30 (тридцяти) календарних днів (включно), починаючи з дня, наступного за останнім днем встановленого пунктом 3.8 Договору строку, Замовник сплачує Виконавцеві пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен календарний день прострочення за весь час прострочення, від простроченої суми починаючи з дня, наступного за останнім днем встановленого пунктом 3.8 Договору 30-денного строку.

4.2.2. За кожен несплачений рахунок у строк понад 30 (тридцять) календарних днів, починаючи з дня, наступного за останнім днем встановленого пунктом 3.8 Договору строку, Замовник сплачує Виконавцеві пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен календарний день прострочення за весь час прострочення, а також 3 (три) проценти річних від простроченої суми, починаючи з дня, наступного за останнім днем встановленого пунктом 3.8 Договору 30-денного строку.

4.3. Штрафні санкції, зазначені у пунктах 4.2.1. та 4.2.2. відповідно, нараховуються Виконавцем Замовнику за весь час прострочення, включно з днем зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця, навіть якщо остаточна оплата відбулася після закінчення строку дії Договору .

4.4. У разі неможливості встановити призначення платежу через відсутність інформації, зазначеної у пункті 3.11, Виконавець зараховує отримані кошти в такому порядку:

4.4.1. Погашення штрафних санкцій

4.4.2. Погашення суми боргу за рахунками за АНО, починаючи з найдавнішого.

4.4.3. Погашення суми боргу за поточними рахунками за АНО.

5. ОСОБЛИВІ УМОВИ

5.1. У разі зміни одиничних ставок плати за АНО у порядку, встановленому чинним законодавством України, проводиться відповідний перерахунок нарахування плати за АНО з дати набуття чинності таких змін, про що Виконавець письмово повідомляє Замовника (надсилає додаток 1 у новій редакції).

5.2. Замовнику слід враховувати можливість застосування з боку Виконавця заходів регулювання потоків повітряного руху та управління пропускною спроможністю до польотів ПС Замовника.

5.3. У разі ліквідації, реорганізації (злиття, приєднання, поділ, відокремлення, перетворення), зміни правового статусу, зміни юридичної та/або поштової адреси, банківських реквізитів однієї зі Сторін така Сторона письмово інформує іншу Сторону про такі зміни протягом 5 (п`яти) днів з набуття чинності таких змін.

5.4. Усі розбіжності, що виникають у процесі виконання цього Договору, Сторони вирішують шляхом переговорів.

5.5. За наявності вимог з боку центральних органів виконавчої влади до Виконавця як провайдера з АНО стосовно проведення діяльності Виконавця, зокрема, щодо типів та/або видів АНО та/або їх вартості відповідно до чинного законодавства України, а так само за наявності обґрунтованих письмових вимог з боку Євроконтролю, Сторони зобов`язуються внести необхідні зміни до цього Договору.

5.6. Виконавець у разі несплати Замовником в установлений 30-денний строк рахунка може вжити заходів щодо відшкодування боргу, включно з затриманням ПС та припиненням АНО польотів ПС Замовника після закінчення триденного строку з дня отримання Замовником відповідного письмового попередження, а також за відсутності обґрунтованих причин продовження строків сплати боргу.

5.7. Якщо спір через розбіжності неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в суді.

5.8. В інших випадках, які не передбачені цим Договором, Сторони керуються чинним законодавством України.

6. ОБСТАВИНИ НЕПЕРЕБОРНОЇ СИЛИ

6.1. Сторони не несуть відповідальності за часткове або повне невиконання своїх обов`язків за цим Договором, якщо це сталося внаслідок обставин непереборної сили, на строк дії цих обставин. У разі виникнення таких обставин Сторони зобов`язані протягом 48 годин сповістити одна одну письмово, телефаксом або телеграфом про початок, закінчення обставин непереборної сили. Повідомлення має бути підтверджено повноважним центральним органом виконавчої влади / організацією.

6.2. Обставинами непереборної сили є військові дії, повстання, мобілізація, епідемії, пожежі, вибухи, природні катастрофи, дії центральних органів виконавчої влади, які втручаються у господарську діяльність Виконавця та/або Замовника, а також їх наслідки та всі інші події, які Торгівельно-промислова палата або інший повноважний орган/організація підтвердить письмовим документом.

7. СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ ТА ІНШІ УМОВИ

7.1. Договір набуває чинності з 01 січня 2020 року та діє по 31 грудня 2020 року, але у будь-якому разі до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. У разі не укладення Сторонами договору про надання послуг з АНО на строк після 31 грудня 2020 року Договір може діяти для Сторін за умови письмової згоди на таке Виконавця.

7.2. Зміна та розірвання Договору можливі на підставі пунктів 5.5 та 5.6 цього Договору відповідно, а також згідно з чинним законодавством України. У разі технічної інтеграції України до Багатосторонньої системи маршрутних зборів Євроконтролю дія цього Договору припиняється достроково в цілому або у відповідній частині, про що із зазначенням терміну припинення письмово повідомляє Виконавець.

7.3. Договір укладено у двох примірниках українською мовою (по одному кожній Стороні), кожен з яких має однакову юридичну силу. Визнання недійсними окремих положень цього Договору не тягне за собою визнання цього Договору недійсним в цілому.

7.4. Уся поштова кореспонденція надсилається Сторонами на поштові адреси, електронні повідомлення - на електронні адреси, що зазначені у розділі 9 цього Договору.

7.5. Усі зміни та доповнення до цього Договору вчинюються у письмовій формі за підписом представників обох Сторін, крім змін та доповнень до додатка 2, 3 та 3а до цього Договору, відповідно до підпункту 2.2.3, якщо інше не зазначено в цьому Договорі.

8. ДОДАТКИ ДО ДОГОВОРУ

8.1. Додаток 1 підписується уповноваженими представниками обох Сторін; додатки 2, 3 та 3а - представником Замовника, скріплюються печатками та є складовими частинами цього Договору.

8.1.1. Додаток 1 «Методика розрахунку розміру плати за послуги з АНО « на 1 арк.

8.1.2. Додаток 2 «Картка авіакомпанії» на 1 арк.

8.1.3. Додаток 3 «Перелік використовуваних власних ПС» на 1 арк.

8.1.4. Додаток 3а «Перелік використовуваних орендованих ПС» на 1 арк.

8.2. Додатки 4, 5, 6, 7 є зразками та підписуються при виставленні рахунків:

Додаток 4 «Реєстр виконаних польотів» на 1 арк.

Додаток 5 «Акт здачі-приймання послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден» на 1 арк.

Додаток 6 «Рахунок для польотів» на 1 арк.

Додаток 7 «Рахунок для штрафних санкцій, пені» на 1 арк.

9. РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ

ВИКОНАВЕЦЬАдреси та банківські реквізитиЗАМОВНИК
Аеропорт, м. Бориспіль, Київська обл., 08300Місцезнаходження
а/с № 115, м. Бориспіль-1, Київська обл., 08301Поштова адреса
Електронна адреса
На загальних підставахСтатус платника податку
19477064Код за ЄДРПОУ
НОМЕР_1Номер рахунка
АТ «Ощадбанк» м. КиївБанк
300465МФО Банку
96Індивідуальний податковий номер
100233960Номер свідоцтва про реєстрацію платника податку
ВИКОНАВЕЦЬ ЗАМОВНИК

Додаток 1

до Договору

№____________

_______2020 р.

Методика розрахунку розміру плати за послуги з АНО

1. Розмір плати за послуги з АНО визначається залежно від максимально дозволеної злітної маси (MTOW).

1.1. Розрахунки плати за послуги з АНО на маршруті проводяться за формулою:

r = t х N,

де: r - розмір плати за послуги з АНО на маршруті;

t - одинична ставка плати за послуги з АНО на маршруті;

N - кількість одиниць обслуговування для такого польоту.

Для кожного конкретного польоту кількість одиниць обслуговування (N) визначається за формулою:

N = d х p,

де d - коефіцієнт відстані для повітряного простору України;

p - ваговий коефіцієнт для відповідного ПС.

Коефіцієнт відстані для повітряного простору району польотної інформації України визначається діленням на 100 (сто) ортодромічної відстані в кілометрах між аеродромом вильоту в межах повітряного простору під відповідальністю України або точкою входження в повітряний простір району польотної інформації України та аеродромом першої посадки в межах повітряного простору району польотної інформації України або точкою виходу з повітряного простору району польотної інформації України. Ортодромічна відстань, яка береться до розрахунку, зменшується на 20 (двадцять) кілометрів для кожного зльоту і для кожної посадки на території України.

Ваговий коефіцієнт (p), виражений числом із двома десятковими знаками після коми, визначається як квадратний корінь із частки від ділення на 50 максимальної злітної маси повітряного судна (в метричних тонах з одним десятковим знаком після коми), зазначеної у AMF за формулою:

Р = v

де: W - MTOW ПС в метричних тонах.

Якщо MTOW даного повітряного судна невідома, для розрахунку вагового коефіцієнта береться маса найважчого відомого повітряного судна того самого типу.

Якщо для одного повітряного судна є кілька значень MTOW, ваговий коефіцієнт викачається на основі найбільшої MTOW, згідно з AFM, що дозволена для цього ПС.

У разі якщо експлуатант використовує два або більше повітряних суден різних модифікацій одного типу, для обчислення вагового коефіцієнта для кожного із цих повітряних суден використовується середнє значення MTOW всіх його повітряних суден цього типу.

Зміни щодо парку повітряних суден експлуатанта повинні переглядатись не рідше одного разу на рік.

Одинична ставка плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування на маршруті (t) встановлюється у розмірі 51,10 EUR.

1.2. Розрахунок плати за аеронавігаційне обслуговування на підході та в районі аеродрому проводиться за формулою:

R = T х N,

де: R - розмір плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування на підході та в районі аеродрому;

Т - одинична ставка плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування на підході та в районі аеродрому;

N - кількість одиниць обслуговування, виражена числом з двома десятковими знаками після коми, визначається як частка від ділення на 50 максимальної сертифікованої злітної маси повітряного судна (MTOW), яка піднесена до степеню 0,7 , за формулою:

N = 0,70

де: W - MTOW повітряного судна у метричних тонах (з одним десятковим знаком після коми), яка вказана у AFM для цього ПС.

Якщо MTOW даного повітряного судна невідома, для розрахунку вагового коефіцієнта береться маса найважчого відомого повітряного судна того самого типу.

Якщо для одного повітряного судна є кілька значень MTOW, ваговий коефіцієнт викачається на основі найбільшої MTOW, згідно з AFM, що дозволена для цього ПС.

У разі якщо експлуатант використовує два або більше повітряних суден різних модифікацій одного типу, для розрахунку розміру плати ® для кожного з цих повітряних суден використовується середнє значення MTOW всіх його повітряних суден цього типу.

Зміни щодо парку повітряних суден експлуатанта повинні переглядатись не рідше одного разу на рік.

Одинична ставка плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування на підході та в районі аеродрому (Т) встановлюється у розмірі 210,0 EUR для Міжнародного аеропорту «Бориспіль» та у розмірі 411,0 EUR за послуги з аеронавігаційного обслуговування на підході та в районі аеродрому для всіх інших аеропортів країни.

ВИКОНАВЕЦЬ ЗАМОВНИК

Додаток 2

до Договору

№____________

_______ 2020 р.

КАРТКА АВІАКОМПАНІЇ

1НАЗВА АВІАКОМПАНІЇ УКРАЇНСЬКОЮ МОВОЮ

2Назва авіакомпанії англійською мовою

3Позивний ІСАО
4Код ІСАО
5Поштова адреса

6Базовий аеропорт

7Телефони

8Факс9Веб-сайт

10Адреса авіаційної фіксованої служби (AFS)11Електронна пошта

12Керівник авіакомпанії (ПІБ повністю)

13Дата, прізвище та підпис представника Замовника14 Печатка

Додаток 3

до Договору

№__________

_______2020 р.

ПЕРЕЛІК ВЛАСНИХ ПОВІТРЯНИХ СУДЕН

ВЛАСНІ ПОВІТРЯНІ СУДНА
Бортовий номер (реєстраційний)Тип повітряного суднаМаксимальна злітна маса (кг)

ДатаПрізвище та підпис Представника Замовника Печатка

Додаток 3а

до Договору

№______________

__________2020 р.

ПЕРЕЛІК ОРЕНДОВАНИХ ПОВІТРЯНИХ СУДЕН

ОРЕНДОВАНІ ПОВІТРЯНІ СУДНА
Бортовий номер (реєстраційний)Тип ПСОрендодавецьМаксимальна злітна маса (кг)

ДатаПрізвище та підпис представника Замовника Печатка

Додаток 4

до Договору

№___________

_______2020 р.

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України

а/с № 115, м. Бориспіль-1, Київська обл., 08301

Телефон: , факс:

AFTN: UKKRASXX, e-mail:

Документ: (номер документа) Реєстр польотів

Авіакомпанія:

Період: (місяць, рік)

Сума в р-ні аеродрому, EUR (t) (сума) Сума на маршруті EUR (r): (сума)

Загальна сума, EUR (t+r) (сума) Кількість польотів: (кількість)

Розрахунок розміру плати за надане АНО проводиться відповідно до вимог статті 36 Повітряного кодексу України, док Євроконтролю № 07.60.02 «Умови застосування маршрутних зборів та умови оплати» розділу GEN 4.2. Збірника аеронавігаційної інформації України та наказу Міністерства інфраструктури України від 04.06.2019 №415.

Украерорух, Документ (номер документа) Сторінка №

Дата№ рейсуТип ПСМакс. злітна маса ПС, тАеропортМаршрутВідстань, кмСума на маршруті, євроСума в районі аеродрому, євро
вильотупосадкивхідвихід

Дата: (дата, час)

Підпис: (ім`я, прізвище, посада)

Додаток 5

до Договору

№ __________

______2020 р.

ДЕРЖАВНЕ підприємство обслуговування повітряного руху України Код 19477064 Аеропорт, м. Бориспіль, Київська обл., 08300 IBAN НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк» м. Київ МФО 300465 тел. (+38 факс (+38 Реквізити Замовника
Акт

здачі-приймання послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів

повітряних суден №

м. Бориспіль

Дата

Період

Підстава

Виконавець Державне підприємство обслуговування повітряного руху України в особі ______________________________________________________, що діє на підставі_______________________________________________ передає, а Замовник в особі _________________________________________, що діє на підставі _____________ приймає послуги з аеронавігаційного обслуговування, передбачені пунктом 1.1 Договору, надані у ___________ 2020 року. Одинична ставка плати на маршруті складає 51,10 євро, в районі аеродрому Бориспіль-210 євро, в районі інших аеродромір України - 411 євро. Загальна вартість наданих послуг становить _________________ гривень (________ грн ____ коп.) без ПДВ. Операції з постачання послуг з АНО ПС, які здійснюють внутрішні, міжнародні та транзитні польоти в районах польотної інформації України, відповідно до статті 197.10 Податкового кодексу України звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

До обсягу та якості послуг Замовник претензій не має.

Назва послугиКількість наданих послуг за період (кількість польотів)Вартість послуги аеронавігаційного обслуговування польотів за період, грн, у т.ч.Загальна вартість послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів за період, грн
вартість послуг аеронавігаційного обслуговування в районі аеродрому, грнвартість послуг аеронавігаційного обслуговування на маршруті, грн
Послуга з аеронавігаційного обслуговування

На підставі умов п. 3.7. договору, при ненадходженні Виконавцю Акта, підписаного Замовником, або письмового оскарження (претензії) щодо наданих послуг протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дня виставлення рахунку, цей Акт вважається дійсним і підтверджує факт надання послуг належним чином у повному обсязі та є підставою для взаємних розрахунків.

Додаток: реєстр виконаних польотів № ______________

Виконавець: Замовник:

Додаток 6

до Договору

№___________

_______2020 р.

ДЕРЖАВНЕ підприємство обслуговування повітряного руху України Код 19477064 Аеропорт, м. Бориспіль, Київська обл., 08300 IBAN: НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк» м. Київ МФО 300465 тел. (+38 факс (+38044) 351-65 -29UKRAINIAN State Air Traffic Services Enterprise Code 19477064 UkSATSE, Airport 08300, Boryspil, Kyiv region,Ukraine JSC «Oschadbank» Kyiv, Ukraine IBAN: НОМЕР_1 tel. ( +38044 ) 351-57-12 fax ( +38044 ) 351-65-29
РАХУНОК

№

Дата Платник

Період

Код:

Договір про надання послуг №

Термін сплати до (дата)___________20__. Термін оскарження до (дата) _____20_р

При оплаті, будь ласка, посилайтесь на номер рахунку.

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України має статус платника податку на прибуток на загальних підставах. Операції з постачання послуг з АНО ПС, які здійснюють внутрішні, міжнародні та транзитні польоти в районах польотної інформації України, відповідно до статті 197.10 Податкового кодексу України звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Належить до сплати по рахунку:

Послуги з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден

Вид польотуВартість послуг АНО, євроСередньомісячний «заключний крос-курс», обчислений агентством «Рейтерс» на основі щоденних курсів попиту (BID) за місяць, що передує місяцю, протягом якого здійснюється політСума до сплати, грн
в районі аеродрому
на маршруті
Разом до сплати

Із запитаннями щодо цього рахунка звертатись за телефоном (+38,

факс: ( +38

Начальник відділу ОПР та РКПП

Головний бухгалтер

Додаток 7

до Договору

№ _________

_______2020 р.

ДЕРЖАВНЕ підприємство обслуговування повітряного руху України Код 19477064 Аеропорт, м. Бориспіль, Київська обл., 08300 IBAN: НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк» м. Київ МФО 300465 тел. (+38 факс (+38UKRAINIAN State Air Traffic Services Enterprise Code 19477064 UkSATSE, Airport 08300, Boryspil, Kyiv region,Ukraine JSC «Oschadbank» Kyiv, Ukraine IBAN: НОМЕР_1 tel. ( +38044 ) 351-57-12 fax ( +38044 ) 351-65-29

РАХУНОК №

Дата Платник

Період

Код:

Договір про надання послуг №

При оплаті, будь ласка, посилайтесь на номер рахунку.

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України має статус платника податку на прибуток на загальних підставах. Операції з постачання послуг з АНО ПС, які здійснюють внутрішні, міжнародні та транзитні польоти в районах польотної інформації України, відповідно статті 197.10 Податкового кодексу України звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Належить до сплати по рахунку:

Штрафні санкції за несвоєчасну сплату рахунка за послуги з аеронавігаційного обслуговування

№ рахунку, за який нарахована пеня, річний %Кількість прострочених днівСума до сплати

Разом до сплати_____________________________без ПДВ

Додаток до рахунка на аркушах

Із запитаннями щодо нарахування штрафних санкцій звертатись за телефоном:

(+38 , факс ( +38044 ) 351-65-88

Заступник директора з управління активами

Головний бухгалтер

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 у справі №910/1777/20 відповідно до вимог зазначених у пункті 2 прохальної частини апеляційної скарги, а саме:

доповнити договір пунктом 2.1.4 наступного змісту:

« 2.1.4. Забезпечити надання Замовнику послуг з АНО на умовах, передбачених Договором, але не гірше ніж для всіх інших користувачів повітряного простору України.».

доповнити договір пунктами 2.1.5 та 2.1.6 наступного змісту:

« 2.1.5. Здійснювати формування розміру плати за послуги з АНО відповідно до законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації і документів Євроконтролю, у тому числі:

щорічно проводити інвентаризацію власних засобів та служб, які безпосередньо забезпечують обслуговування повітряних суден на маршруті, а також на підході та в районі аеродрому;

щорічно (на кожен календарний рік) визначати фактичні витрати на надання послуг з АНО та вартісну основу розміру плати за послуги з АНО на річний період;

щорічно (на кожен календарний рік) визначати розмір плати за послуги з АНО шляхом ділення загальної суми витрат на розрахункову суму польотних одиниць;

відокремлювати неаеронавігаційні витрати від аеронавігаційних та забезпечувати відокремлений облік аеронавігаційної діяльності від іншої (неаеронавігаційної) діяльності з метою прозорого визначення вартісної основи послуг з АНО;

на вимогу Замовника надавати йому повну та достовірну інформацію щодо вартісної основи плати за АНО на відповідний річний період на підставі фактичних/планових даних на такий період, а також щодо розрахункової суми польотних одиниць на відповідний рік;

проводити регулярні, але не рідше двох разів на рік консультації з Замовником та іншими користувачами повітряного простору України, в тому числі з питань: планування аеронавігаційного обслуговування та прогнозування кількості польотів; розвитку існуючих аеронавігаційних служб; щорічного формування вартісної основи плати за АНО; причин зміни вартісної основи плати за послуги з АНО; попереднього фінансування інвестиційних проектів; розкриття інформації про плани діяльності Виконавця та з інших питань, які можуть впливати на вартісну основу плати за послуги з АНО;

застосовувати у відповідному періоді надання послуг розмір плати за послуги з АНО, формування якого здійснено на відповідний рік відповідно до законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації і документів Євроконтролю та положень Договору;

у випадках, передбачених Договором та/або чинним законодавством, стандартами та рекомендованою практикою Міжнародної організації цивільної авіації здійснювати перерахунок/корегування вартості наданих послуг з АНО.

2.1.6. На вимогу Замовника переглядати розмір плати за послуги з АНО та повернути Замовнику переплату за послуги з АНО у випадку, якщо розмір плати за послуги АНО не відповідає фактичним витратам на їх виробництво та/або сформовано із порушенням законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації і документів Євроконтролю та положень Договору. Така переплата може бути за вимогою Замовника повернута на його рахунок або зарахована в рахунок плати за АНО на наступний період (періоди)».

викласти пункт 2.2.3 договору в наступній редакції:

« 2.2.3. У разі зміни парку ПС не пізніше останнього робочого дня календарного місяця, в якому відбулися зміни, надавати Виконавцю:

бортові (реєстраційні) номери власних і орендованих ПС;

дані про максимальну злітну масу ПС».

викласти пункт 3.2 договору в наступній редакції:

« 3.2. Розрахунки розміру плати за АНО проводяться у порядку та за одиничними ставками плати за АНО згідно з додатком 1 до цього Договору. Якщо доходи від АНО за відповідний рік перевищують фактичні витрати Виконавця на АНО за такий рік, розмір одиничних ставок за послуги з АНО, передбачених додатком 1 до Договору, має бути зменшений на процент такого перевищення. Максимальна дозволена злітна маса ПС (MTOW) Замовника визначається згідно з додатками 3 та За до цього Договору та з врахуванням пункту 2.2.3 Договору. У разі, якщо для одного ПС існує кілька значень максимальної злітної маси, та/або у разі застосування Замовником процедури динамічної зміни максимальної злітної маси ПС, Замовник буде вказувати максимальну злітну масу ПС у зведено-завантажувальній відомості (Loadsheet), яку Замовник буде надавати Виконавцю по кожному рейсу (як по прибуттю, так і по відправленню), з урахуванням змін в останню хвилину. Зведено-завантажувальна відомість (Loadsheet), має бути підписана командиром ПС».

викласти пункт 3.3 договору в наступній редакції:

« 3.3. Ставки плати за АНО:

встановлені без податку на додану вартість;

використовуються ті, що діяли на день виконання польоту, крім випадків, коли формування ставок за послуги з АНО здійснено із порушенням порядку їх формування».

викласти пункт 3.5 договору в наступній редакції:

« 3.5. На підставі реєстру виконаних польотів (додаток 4), що є невід`ємною частиною акта, Виконавець складає акт здачі-приймання послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден (далі - Акт) у національній валюті (додаток 5) за місяць в двох екземплярах, вартість яких обчислюється шляхом застосування середньомісячного обмінного курсу євро до національної валюти за місяць, що передує місяцю, протягом якого здійснюється політ. Застосовується обмінний курс, що дорівнює середньомісячному «заключному крос-курсу», обчисленому агентством «Рейтере» на основі щоденних курсів попиту (BID). Операції з постачання послуг з АНО ПС, які здійснюють внутрішні, міжнародні та транзитні польоти в районах польотної інформації зони, відповідно до статті 197.10 Податкового кодексу України звільнені від оподаткування податком на додану вартість.».

викласти пункт 3.7 договору в наступній редакції:

« 3.7. Замовник зобов 'язаний протягом 60 (шістдесяти) календарних днів від дня отримання рахунку підписати Акт і надіслати його Виконавцеві, або подати письмове оскарження Акта щодо факту отриманих послуг. Якщо протягом зазначеного строку Виконавець не отримає підписаний Замовником Акт або письмове оскарження Акта щодо наданих послуг, послуги вважаються прийнятими Замовником у повному обсязі та є підставою для взаємних розрахунків між Замовником і Виконавцем».

викласти пункт 3.8 договору в наступній редакції:

« 3.8. Строк, у межах якого має бути сплачений рахунок, становить ЗО (тридцять) календарних днів від дати спливу строку на письмове оскарження акта чи рахунка».

викласти пункт 3.12 договору в наступній редакції:

« 3.12. Термін письмового оскарження виставленого рахунка вказується у рахунку та становить 60 (шістдесят) календарних днів з дня отримання рахунку».

викласти пункт 3.13 договору в наступній редакції:

« 3.13. Будь-яке оскарження, претензія Замовника не дає йому права зменшувати суму оплати відповідного рахунка, крім випадків передбачених Договором та випадків невиконання Виконавцем обов`язку щодо коригування плати. Розгляд Виконавцем претензії має тривати не більше 10 (десяти) календарних днів (у разі необхідності отримання певної інформації, документів кінцевий термін розгляду переноситься на відповідний строк). У разі згоди Виконавця з претензією Замовника Виконавець надає коригування до Акта за відповідний період. У випадку не згоди Виконавця з претензією Замовника спір вирішується відповідно до чинного законодавства, а спірна сума не вважається заборгованістю Замовника».

пункт 3.14 договору виключити.

викласти пункт 4.2 договору в наступній редакції:

« 4.2. Обов`язок Замовника щодо сплати пені та процентів річних виникає з наступного дня після спливу строку, в який має бути сплачено рахунок, крім випадків оскарження Замовником рахунку та/або Акта».

викласти пункт 4.3 договору в наступній редакції:

« 4.3. Штрафні санкції, зазначені у підпунктах 4.2.1. та 4.2.2. відповідно нараховуються Виконавцем Замовнику за весь час прострочення, включно з днем зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця, навіть якщо остаточна оплата відбулася після закінчення строку дії Договору. На період врегулювання зауважень до Актів чи рахунків сума недоплати не вважається заборгованістю і штрафні, господарсько-оперативні санкції або інші заходи відповідальності не застосовуються. Період оскарження Актів чи рахунків не включається до періоду, за який застосовуються санкції чи інші заходи відповідальності, незалежно від наслідків такого врегулювання.».

викласти пункт 5.1 договору в наступній редакції:

« 5.1. У разі зміни одиничних ставок плати за АНО у порядку, встановленому чинним законодавством України, проводиться відповідний перерахунок нарахування плати за АНО з дати набуття чинності таких змін, про що Виконавець письмово повідомляє Замовника (надсилає додаток 1 у новій редакції). Відповідний перерахунок також здійснюється у випадку, встановленому п. 3.2 Договору».

викласти пункт 5.6 договору в наступній редакції:

« 5.6. Виконавець у разі несплати Замовником неоскарженого в установлений 60-денний строк рахунка може вжити заходів щодо відшкодування боргу, включно з затриманням ПС та припиненням АНО польотів ПС Замовника після закінчення триденного строку з дня отримання Замовником відповідного письмового попередження, а також за відсутності обгрунтованих причин продовження строків сплати боргу.».

викласти пункт 7.1 договору в наступній редакції:

« 7.1. Договір набуває чинності з 01 січня 2020року та діє по 31 грудня 2020року включно, але у будь-якому разі до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов 'язань за Договором. Сторони домовились, що положення Договору застосовуються до відносин Сторін (призводять до виникнення прав та обов`язків, передбачених цим Договором) виключно за умови, що на дату укладення Договору відносини з надання та оплати послуг з АНО в період дії Договору не регулюються положеннями іншого договору, укладеного між Сторонами.».

викласти пункт 7.2 договору в наступній редакції:

« 7.2. Зміна та розірвання Договору можливі за згодою Сторін або у випадках передбачених законодавством.».

доповнити договір пунктом 7.6 в наступній редакції:

« 7.6. Цей Договір не припиняє дію інших договорів між Сторонами, предметом яких є регулювання відносин щодо надання та оплати послуг з АНО, не змінює їх змісту, а також змісту проекту договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування з протоколом розбіжностей до нього, укладення якого між Сторонами є предметом судового спору у справі № 910/1766/19.».

виключити у Додатку 4 до договору наступні слова та знаки:

«розділу GEN 4.2 Збірника аеронавігаційної інформації України».

виключити у Додатку 5 до договору наступні слова:

«На підставі умов п. 3.7 Договору при ненадходженні Виконавцю Акта, підписаного Замовником, або письмового оскарження (претензії) щодо наданих послуг, протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дня виставлення рахунку, цей Акт вважається дійсним і підтверджує факт надання послуг належним чином у повному обсязі та є підставою для взаємних розрахунків».

виключити у Додатку 6 до договору наступні слова, знаки та цифри:

«Термін сплати до (дата) 201 . Термін оскарження до (дата)

20 р.».

у Додатку 6 до договору наступні слова та знаки:

«Середньомісячний «заключний крос-курс», обчислений агентством «Рейтере» на основі щоденних курсів попиту (BID) за місяць, що передує місяцю, протягом якого здійснюється політ»

замінити на слова та знаки:

«Середньомісячний «заключний крос-курс», обчислений агентством «Рейтере» на основі щоденних курсів попиту (BID).»,

і внести відповідні зміни до мотивувальної частини рішення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення в оскаржуваній частині порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- висновок суду першої інстанції щодо відмови включення до договору п. 2.1.4 в редакції відповідача не ґрунтується на нормах матеріального права, зокрема суперечить ст. 627, ст. 628 Цивільного кодексу та ч. 1 , 2 ст. 180 Господарського кодексу України, оскільки позивач може у будь-який час змінювати умови АІР, у зв`язку з чим відповідач наполягав на включенні до договору істотної умови щодо обов`язку позивача надавати послуги з АНО на умовах, передбачених договором, але не гірше ніж для всіх інших користувачів повітряного простору України, що обумовлено необхідністю встановлення гарантій надання послуг на недискримінаційних умовах;

- стосовно розбіжностей по п. п. 2.1.5 та 2.1.6 Договору - скаржник вказував, що встановлена у передбаченому законодавством порядку плата за послуги з АНО повинна компенсувати виключно витрати провайдера АНО на надання таких послуг, витрати Євроконтролю на справляння відповідної плати, а також покривати членські внески України до Євроконтролю, а отримання провайдером прибутку за рахунок такої плати - законодавством не передбачено; оскільки єдиним провайдером авіанавігаційного обслуговування в Україні є Украерорух, невиконання останнім дій щодо формування (визначення рівня) плати за послуги АНО - є підставою для коригування відповідної плати у передбаченому документами ІСАО та Євроконтролю порядку; запропоновані відповідачем пункти 2.1.5 та 2.1.6 Договору відповідають чинному законодавству стосовно формування та коригування плати за послуги з АНО, такі положення підлягають включенню до Договору, як істотна умова, на якій наполягає МАУ, як сторона такого договору;

- стосовно розбіжностей по п. 2.2.3 Договору, скаржник наголошував на тому, що справедливим є зобов`язання, яке буде передбачати, що для визначення вагового коефіцієнта у випадках, якщо для одного ПС існує кілька значень максимальної злітної маси, має використовуватись значення цього елементу, вказане у зведено-завантажувальній відомості;

- стосовно розбіжностей по п. 3.2 Договору, скаржник наголошував, що відповідні розбіжності стосуються питання формування та застосування ставок плати за послуги АНО і використання максимальної злітної маси ПС у випадках, якщо для одного ПС існує кілька значень максимальної сертифікованої злітної маси, щодо яких він не погоджується з висновками суду першої інстанції;

- стосовно розбіжностей п. п. 3.3 Договору, скаржник вказував, що запропоновані ним зміни стосуються не встановлення, а формування плати за послуги АНО, і необхідність таких змін обумовлена тим, що Украерорух не виконує обов`язку з формування плати з послуги АНО в порядку, як визначено документами ІСАО, Євроконтролю та чинним законодавством;

- стосовно розбіжностей по п. 3.5 Договору, скаржник посилався на те, що редакція вказаного пункту договору в редакції суду першої інстанції не відповідає п. 2 ст. 7 Документу № 07.60.02;

- стосовно розбіжностей по п. 3.7 Договору, скаржник зазначав про те, що наведена у рішенні суду редакція даного пункту не забезпечує дотримання балансу інтересів сторін, зокрема щодо встановлення однакового строку оскарження акту та рахунку;

- стосовно розбіжностей по п. 3.8 Договору, скаржник зазначав про те, що наведена у рішенні суду редакція даного пункту не забезпечує встановлення строку оплати після спливу строку на оскарження документів, на підставі яких має здійснюватись оплата;

- стосовно розбіжностей по п. 3.12 Договору, скаржник зазначав про те, що наведена у рішенні суду редакція даного пункту не забезпечує дотримання балансу інтересів сторін,, оскільки в даному випадку справедливим та розумним початком перебігом строку на оскарження рахунку є дата його отримання, а не виставлення, що на думку МАУ є достатньою підставою для зміни оскаржуваного рішення в цій частині;

- стосовно розбіжностей по п. 3.13 Договору, скаржник зазначав про те, що викладення даного пункту в редакції МАУ забезпечують юридичну рівність сторін Договору, оскільки знаходження під тиском обставин щодо застосування санкцій, обмежує право МАУ на оскарження рахунків та здійснення їх оплати лише після врегулювання спірних питань;

- стосовно розбіжностей по п. 3.14 Договору, скаржник зазначав про те, що внаслідок викладення даного пункту в редакції позивача створено нерівні умови для МАУ у порівнянні із іншими споживачами послуг з АНО, оскільки приписи АІР не містять положень про надання послуг на умовах попередньої оплати, а також безпідставно включено слова «неустойка, річні проценти», коли позивачем пропонувалось викладення редакції з застосуванням терміну «штрафні санкції»;

- стосовно розбіжностей по п. 4.2 та 4.3 Договору, скаржник зазначав про те, що пропозиції відповідача не порушують інтересів сторін, і судом першої інстанції безпідставно включено слова «неустойка, річні проценти», коли позивачем пропонувалось викладення редакції з застосуванням терміну «штрафні санкції»;

- стосовно розбіжностей по п. 5.1 Договору, скаржник зазначав про те, що необхідність доповнення вказаного пункту викликана тим., що формування ставок плати за послуги з АНО має здійснюватись на календарний рік на підставі прогнозованих даних щодо витрат та кількості польотів в повітряному просторі України; при цьому, прогнозовані дані можуть бути некоректними;

- стосовно розбіжностей по п. 5.6 Договору, скаржник зазначав про те, що викладаючи умову Договору у резолютивній частині рішення, суд не врахував положення ч. 4 ст. 36 Повітряного кодексу України, відповідно до якої до боржника можуть бути вжиті заходи з відшкодування боргу лише у разі несплати неоскарженого у встановлений строку рахунку; проте, суд першої інстанції незаконно розширив права позивача на вжиття заходів до відшкодування боргу у вигляд затримання повітряного судна та припинення обслуговування повітряних суден, вказавши, що підставою для цього є несплата рахунку; при цьому, скаржник також щодо строку, наведеного у даному пункті, посилався на те, що з урахуванням визначеного ч. 4 ст. 36 Повітряного кодексу України строку оскарження рахунку, заходи відшкодування боргу не можуть вживатись раніше 60 календарних днів з дня отримання рахунку;

- стосовно розбіжностей по п. 7.1 та 7.2 Договору, скаржник зазначав про те, що викладення пунктів у редакції, зазначеній у резолютивній частині, здійснено без дослідження обставин стосовно технічної інтеграції України до Багатосторонньої системи маршрутних зборів Євроконтролю та не перевірялось їх підтвердження належними та допустимими дозами, а також не досліджувалось питання стосовно впливу процесу технічної інтеграції на договірні відносини сторін спору;

- крім того, судом першої інстанції не взято до уваги, що між МАУ та Украерорухом існує незавершений переддоговірний спір стосовно договору про надання послуг з АНО, який розглядається в межах справи № 910/1766/19;

- стосовно розбіжностей про наявність у позивача права на одностороннє розірвання договору, суд першої інстанції послався на ті ж самі обставини щодо технічної інтеграції України до Багатосторонньої системи маршрутних зборів Євроконтролю, які не досліджувались;

- наявність у позивача права на одностороннє розірвання договору - не відповідає приписам ст. 10 Закону України «Про природні монополії» та порушує принцип юридичної рівності сторін;

- стосовно розбіжностей по п. 7.6 Договору, скаржник зазначав про те, що розбіжності до договору в редакції МАУ стосуються врегулювання ситуації, яка може виникнути у випадку, коли за результатами розгляду у справі № 910/1766/19 буде вирішено, що строк договору становить з 01.01.2019 по 31.12.2023 включно, а відсутність у договорі пункту 7.6 може привести до того, що в період 2020 року відносини між МАУ та Украерорухом будуть регулюватись двома договорами;

- стосовно розбіжностей по додатку № 4 Договору, скаржник зазначав про те, що суд першої інстанції приймаючи редакцію вказаного додатку, запропоновану позивачем, не врахував, що розрахунок розміру плати за надане АНО на підставі розділу GEN 4.2 Збірника аеронавігаційної інформації України, який не є законодавством України, суперечить приписам ч. 3 ст. 36 Повітряного кодексу України, а тому додаток № 4 до Договору в редакції Украероруху не відповідає вимогам закону;

- стосовно розбіжностей по додатку № 5 Договору, скаржник зазначав про те, що заперечення зводяться до незгоди викладення даного додатку внаслідок прийнятої судом першої інстанції редакції пункту 3.7 Договору;

- стосовно розбіжностей по додатку № 6 Договору, скаржник зазначав про те, що суд першої інстанції не навів мотивів прийняття вказаного додатку в редакції позивача, а також стосовно застосування відповідних курсів попиту BID - висновки у цій частині є необґрунтованими з підстав заперечення по п. 3.5 Договору.

Короткий зміст заперечень проти доводів апеляційної скарги

08.12.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача на дійшов відзив на апеляційну скаргу (надісланий засобами поштового зв`язку 04.12.2020), який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на ст. ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з урахуванням усіх обставин справи.

Зокрема, позивач посилався на наступні обставини:

- судом першої інстанції не було допущено порушень норм матеріального права в частині залишення договору про надання послуг АНО без урахування доповнень, що були викладені МАУ в редакції п. 2.1.4 Договору, зважаючи на те, що позивач надавав послуги позивачу своєчасно та у повному обсязі, на умовах, що є однаковими для всіх користувачів даних послуг;

- стосовно доповнення Договору п..2.1.5., 2.1.6. у редакції МАУ, позивач вказував, що судом першої інстанції було цілком вірно визначено суб`єктів, що уповноважені формувати та встановлювати тарифи на даний вид послуг, а твердження відповідача щодо обов`язку Украероруху щорічно формувати ціну (плату) аеронавігаційних послуг не підтверджене жодними чинними нормативними документами, та є виключно припущенням відповідача.

- судом першої інстанції було правильно урегульовано зміни до договору, що визначені п. 2.2.3., а саме залишено даний пункт в редакції позивача з огляду на підстави, що зазначені позивачем у позовній заяві, а також зважаючи на те, що даний пункт договору в редакції позивача гармонізовано до вимог нормативних документів Євроконтролю, що є також і частиною законодавства України;

- судом першої інстанції правильно було визначено недоцільність внесення змін до п. 3.2. Договору, в редакції відповідача, оскільки текст даного пункту договору в редакції позивача гармонізовано до вимог нормативних документів Євроконтролю, що є також і частиною законодавства України;

- стосовно п.3.3 Договору викладений Украерорухом у відповідності до п. 2 GEN 4.2.4 Збірника аеронавігаційної інформації України та обов`язковий для всіх авіакомпаній незалежно від національної належності та форми власності, а тому зазначені відповідачем доповнення до пункту 3.3 - є неправомірними;

- стосовно запропонованого відповідачем п. 3.5 договору, позивач вказував, що в на даний час відсутній врегульований національним законодавством термін як «район польотної інформації зони». Чинним Податковим кодексом України зазначено: « 197.10. Звільняються від оподаткування операції з постачання послуг з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден, які здійснюють внутрішні, міжнародні та транзитні польоти в районах польотної інформації зони відповідальності України.»;

- стосовно пункту 3.7 договору, позивач зазначав, що п.3 GEN 4.2.4 Збірника аеронавігаційної інформації України та обов`язковий для всіх авіакомпаній незалежно від національної належності та форми власності;

- стосовно пункту 3.8 договору, позивач зазначав, що даний пункт також гармонізовано до п.3 параграфу 1 Додатку 2 Умов оплати документу Євроконтролю N 07.60.02 «Умови застосування системи маршрутних зборів та умови оплати», який введено в дію Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1210 від 25.11.2009 «Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю N 07.60.02», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2010 р. за N 131/17426 та є чинним на сьогоднішній день та п.3 GEN 4.2.4 Збірника аеронавігаційної інформації України термін сплати рахунку складає 30 (тридцять) днів з дня виставлення рахунку;

- стосовно пункту 3.12 Договору відповідач запропонував слова «з дня виставлення» замінити на слова «з дня отримання», просте вказана редакція умови договору була обгрунтовано відхилена судом першої інстанції, з посиланням на те, що даний пункт гармонізовано до п.1 параграфу 5 Додатку 2 Умов оплати документу Євроконтролю «Умови застосування системи маршрутних зборів та умови оплати», який введено в дію Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1210 від 25.11.2009 «Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю N 07.60.02», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2010 р. за N 131/17426 та є чинним на сьогоднішній день та п.4 GEN 4.2.4 Збірника аеронавігаційної інформації України термін письмового оскарження претензії рахунку складає 60 (шістдесят) днів з дня виставлення рахунку;

- стосовно викладення пунктів п.3.5, 3.7,3.8 та 3.12 умов Договору, прийнята судом першої інстанції редакція вказаних пунктів відповідає Збірнику аеронавігаційної інформації України для всіх авіакомпаній;

- стосовно пункту 3.13 Договору, позивач вказував про те, що прийняття судом першої інстанції вказаного пункту в редакції позивача - є обґрунтованим, оскільки його гармонізовано до п.1 параграфу 5 Додатку 2 Умов оплати документу Євроконтролю N 07.60.02 «Умови застосування системи маршрутних зборів та умови оплати», який введено в дію Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1210 від 25.11.2009 «Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю N 07.60.02», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2010 р. за N 131/17426 та є чинним на сьогоднішній день та п.4 GEN 4.2.4 Збірника аеронавігаційної інформації України термін письмового оскарження претензії рахунку складає 60 (шістдесят) днів з дня виставлення рахунку;

- стосовно пунктів 3.14., 4.2., 4.3, 7.1, 7.2 Договору, позивач зазначав, що прийняття вказаних пунктів в редакції відповідача буде дискримінаційним по відношенню до інших авіакомпаній (резидентів та нерезидентів), що використовують повітряний простір України;

- запропоновані відповідачем зміну пункту 5.6 Договору, не можуть бути прийняті, оскільки обумовлене вказаним пунктом право позивача передбачено п. 4. ст. 36 Повітряного кодексу України, де зазначено, що у разі несплати боржником неоскарженого в установлений строк рахунка до нього може бути вжито заходів щодо відшкодування боргу, включаючи затримання повітряного судна та припинення обслуговування повітряних суден боржника після закінчення триденного строку з дня отримання боржником відповідного письмового попередження, а також за відсутності обґрунтованих причин продовження строків сплати боргу;

- стосовно пункту 6.7 Договору, позивач наголошував, що рішення по справі №910/1766/19 набрало законної сили, а Договір, що є предметом судового спору у справі №910/1766/19 припинив свою чинність 31.12.2019, окрім невиконаних грошових зобов`язань відповідача перед позивачем за надані послуги з аеронавігаційного обслуговування за 2019 рік;

- також, внесення відповідних змін до додатків 4, 5, 6 Договору відповідає визначеним нормам законодавства.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №910/1777/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 у справі №910/1777/20, розгляд призначено на 17.12.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Дикунської С.Я. з 14.12.2020 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.12.2020 у справі №910/1777/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 справу №910/1777/20 прийнято до провадження визначеним складом суду, справу призначено до розгляду на 28.01.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 відкладено розгляд справи на 11.02.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2021 відкладено розгляд справи на 25.03.2021.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 у справі №910/1777/20 отримана Міністерством інфраструктури України згідно рекомендованого поштового повідомлення про вручення 860, а представники позивача та відповідача про дату, час та місце розгляду справи повідомлені під розписку, відібрану в судовому засіданні 11.02.2021.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 25.03.2021 з`явився представник позивача.

Відповідач та Міністерство інфраструктури України в судове засідання 25.03.2021 представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Також, Міністерство інфраструктури України через канцелярію Північного апеляційного господарського суду подало заяву про здійснення апеляційного розгляду справи без участі представника, а також просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з урахуванням усіх обставин справи.

Крім того, 25.03.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано неможливістю представника відповідача бути присутнім в судовому засіданні у зв`язку з тим, що у одного з колег представника відповідача напередодні судового засідання підтверджено діагноз COVID-19.

В судовому засіданні 25.03.2021 судом апеляційної інстанції поставлено на обговорення заявлене відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні 25.03.2021 проти заявленого клопотання заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки учасники справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, суд апеляційної інстанції відхиляє як необґрунтовані посилання відповідача як на підставу відкладення розгляду справи на те, що у зв`язку з тим, що у одного з колег представника відповідача напередодні судового засідання наявний діагноз COVID-19, оскільки дане твердження не підтверджено жодним належним доказом в розумінні ст. ст. 76 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що клопотання не містить жодних обґрунтувань стосовно того, яким чинм наявність діагнозу у співробітника представника відповідача вплинула саме на вказаного представника, як не зазначено і яким чином між вказаними особами відбувалось контактування.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників відповідача у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду справи - відсутні, у зв`язку з чим відхиляє заявлене клопотання як безпідставне та необгрунтоване.

В судовому засіданні 25.03.2021 представник позивача підтримав позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» - без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як таке, що постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи, 01.01.2018 між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (далі - виконавець) та Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» (далі - замовник) укладено договір № 6/2-18, відповідно до якого замовник замовляє і зобов`язується оплатити, а виконавець у порядку та на умовах, визначених цим договором, бере зобов`язання надавати замовнику послуги з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден (далі - послуги з АНО).

Примітка: аеронавігаційне обслуговування, що надається, включає такі види: обслуговування повітряного руху, зв`язок, навігацію, спостереження, метеорологічне обслуговування аеронавігації на маршруті, відповідно до чинного Сертифіката провайдера аеронавігаційного обслуговування.

Пунктом 7.1 договору визначено, що Договір набуває чинності з 01.01.2018 та діє по 31.12.2018, але у будь-якому разі до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. У разі не укладення сторонами договору про надання послуг з АНО на строк після 31.12.218 року, договір може діяти для сторін за умови письмової згоди на таке виконавця.

21.12.2019 Державним підприємством обслуговування повітряного руху України було надіслано на адресу відповідача лист №1.24.5.3.1/7926/19 з пропозицією укласти договір про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування на 2020 рік та з проектом такого договору для підписання.

Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», не погодившись з окремими умовами договору, підписано відповідний запропонований договір з протоколом розбіжностей та листом від 14.01.2019 № 01-18-18 надіслало на адресу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідно до протоколу розбіжностей, Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» було викладено розбіжності в примітці до п. 1.1., пунктах 2.1.1., 2.1.4., 2.1.5., 2.1.6, 2.2.3, 3.2., 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.12, 3.13, 3.14, 4.2, 4.3, 5.1, 5.6, 7.1, 7.2, 7.6, додатку №4, додатку 5 та № 6 договору.

04.02.2020 листом №1-19.1/1105/20 позивач звернувся до відповідача з проектом протоколу узгодження розбіжностей до протоколу розбіжностей від 14.01.2020, який був залишений останнім без розгляду. Відповіді на вищевказаний лист відповідач не надав.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначав, що Державне підприємство обслуговування повітряного руху України є монополістом на ринку по наданню послуг з аеронавігаційного обслуговування та, враховуючи, що сторонами в позасудовому порядку не врегульовані розбіжності по договору з подальшим його укладенням на 2020 рік, у зв`язку з чим просив врегулювати розбіжності по пунктах 2.1.4., 2.1.5., 2.1.6, 2.2.3, 3.2., 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.12, 3.13, 3.14, 4.2, 4.3, 5.1, 5.6, 7.1, 7.2, 7.6, додатку №4, додатку 5 та № 6 договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування № б/н ___ від «____»_______2020 року та визнати договір укладеним на умовах, викладених у прохальній частині позовної заяви № 1-17.1/1192/20 від 05.02.2020.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до норми 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч.1. ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до приписів ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно із статтею 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, відповідно до інформації розміщеної на офіційному сайті Антимонопольного комітету України за посиланням http://www.amc.gov.ua/amku/control/main/uk/index, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України - є суб`єктом природних монополій на загальнодержавному ринку послуг по наданню послуг з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден.

Як підтверджується матеріалами справи, і не заперечувалось учасниками спору, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України - є провайдером аеронавігаційного обслуговування, яке, зокрема, надає послуги з аеронавігаційного обслуговування (далі - АНО), польотів повітряних суден (далі - ПС) у повітряному просторі України, а Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», відповідно до ліцензії Серії АГ № 505921 та сертифікатів експлуатанта та льотної придатності, - є суб`єктом авіаційної діяльності та здійснює діяльність в сфері повітряних перевезень пасажирів та вантажу та є споживачем послуг з АНО, польотів ПС, які надаються Державним підприємством обслуговування повітряного руху України.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, листом №1.24.5.3.1/7926/19 від 21.12.2019 позивач запропонував відповідачу укласти договір про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування на 2020 рік та надіслав для підписання проект такого договору, який додано до листа.

В свою чергу, у відповідь на лист позивача №1.24.5.3.1/7926/19 від 21.12.2019, Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» листом від 14.01.2020 №01-18-18 не погодилося з окремими умовами договору, підписало його з протоколом розбіжностей та надіслало на адресу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України два примірники протоколу розбіжностей, разом з підписаним договором, що підтверджується накладною «Укрпошта Експрес» з ідентифікатором 390 від 15.01.2020.

Відповідно до протоколу розбіжностей, Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» було викладено розбіжності в примітці до п. 1.1., пунктах 2.1.1., 2.1.4., 2.1.5., 2.1.6, 2.2.3, 3.2., 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.12, 3.13, 3.14, 4.2, 4.3, 5.1, 5.6, 7.1, 7.2, 7.6, додатку №4, додатку 5 та № 6 договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були прийняті розбіжності в частині примітки пункту 1.1. договору та пункту 2.1.1 договору, інша частина розбіжностей залишена сторонами без врегулювання.

Пунктом 2.1. договору, в редакції позивача, визначено зобов`язання виконавця, який не містить пунктів 2.1.4., 2.1.5. та 2.1.6.

В свою чергу, відповідач згідно з протоколом розбіжностей від 14.01.2020 до договору пропонує доповнити договір пунктами 2.1.4, 2.1.5 та 2.1.6 наступного змісту:

« 2.1.4 Забезпечити надання Замовнику послуг з АНО на умовах, передбачених Договором, але не гірше ніж для всіх інших користувачів повітряного простору України».

« 2.1.5 Здійснювати формування розміру плати за послуги з АНО відповідно до законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації і документів Євроконтролю, у тому числі:

2.1.5.1. щорічно проводити інвентаризацію власних засобів та служб, які безпосередньо забезпечують обслуговування повітряних суден на маршруті, а також на підході та в районі аеродрому;

2.1.5.2. щорічно (на кожен календарний рік) визначати фактичні витрати на надання послуг з АНО та вартісну основу розміру плати за послуги з АНО на річний період;

2.1.5.3. щорічно (на кожен календарний рік) визначати розмір плати за послуги з АНО шляхом ділення загальної суми витрат на розрахункову суму польотних одиниць;

2.1.5.4. відокремлювати неаеронавігаційні витрати від аеронавігаційних та забезпечувати відокремлений облік аеронавігаційної діяльності від іншої (неаеронавігаційної) діяльності з метою прозорого визначення вартісної основи послуг з АНО;

2.1.5.5. на вимогу Замовника надавати йому повну та достовірну інформацію щодо вартісної основи плати за АНО на відповідний річний період на підставі фактичних/планових даних на такий період, а також щодо розрахункової суми польотних одиниць на відповідний рік;

2.1.5.6. проводити регулярні, але не рідше двох разів на рік консультації з Замовником та іншими користувачами повітряного простору України, в тому числі з питань: планування аеронавігаційного обслуговування та прогнозування кількості польотів; розвитку існуючих аеронавігаційних служб; щорічного формування вартісної основи плати за АНО; причин зміни вартісної основи плати за послуги з АНО; попереднього фінансування інвестиційних проектів; розкриття інформації про плани діяльності Виконавця та з інших питань, які можуть впливати на вартісну основу плати за послуги з АНО;

2.1.5.7. застосовувати у відповідному періоді надання послуг розмір плати за послуги з АНО, формування якого здійснено на відповідний рік відповідно до законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації і документів Євроконтролю та положень Договору;

2.1.5.8. У випадках, передбачених Договором та/або чинним законодавством, стандартами та рекомендованою практикою Міжнародної організації цивільної авіації здійснювати перерахунок/корегування вартості наданих послуг з АНО».

«2.1.6 На вимогу Замовника переглядати розмір плати за послуги з АНО та повернути Замовнику переплату за послуги з АНО у випадку, якщо розмір плати за послуги АНО не відповідає фактичним витратам на їх виробництво та/або сформовано із порушенням законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації і документів Євроконтролю та положень Договору. Така переплата може бути за вимогою Замовника повернута на його рахунок або зарахована в рахунок плати за АНО на наступний період (періоди) «.

Щодо врегулювання розбіжностей по п. 2.1.4. договору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про природні монополії», суб`єкти природних монополій зобов`язані забезпечувати на недискримінаційних умовах реалізацію вироблених ними товарів споживачам, а також не чинити перешкод для реалізації угод між виробниками, що здійснюють діяльність на суміжних ринках, та споживачами.

Статтею 15 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року встановлено, що кожен аеропорт у Договірній державі, відкритий для громадського користування її національними повітряними суднами, відкритий також, з урахуванням положень Статті 68, на однакових умовах для повітряних суден усіх інших Договірних держав. Такі самі однакові умови застосовуються при користуванні повітряними суднами кожної Договірної держави всіма аеронавігаційними засобами, включаючи радіо - і метеорологічне забезпечення, які можуть бути надані для суспільного користування з метою забезпечення безпеки та оперативності аеронавігації. 10 серпня 1992 року Україна приєдналася до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року. Остання набула чинності для України 09.09.1992 року. Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Як у відзиві на позов, так і у апеляційній скарзі, відповідач звертає увагу на те, що позивач протягом попередніх років у відносинах з МАУ застосовував дискримінаційні умови щодо терміну оплати послуг АНО, терміну письмового оскарження рахунку та розміру штрафних санкцій за порушення терміну оплати.

Відповідно до GEN 4.2.4 Збірника аеронавігаційної інформації України виставлення рахунків та стягнення плати за аеронавігаційне обслуговування здійснюється Державним підприємством обслуговування повітряного руху України відповідно до законодавства України, норм ICAO та правил Євроконтролю.

Ставки та порядок розрахунку плати встановлюються такими, які діяли на день виконання польоту.

Дата, до якої має бути здійснена оплата, вказується в рахунках. Термін оплати:

-30 календарних днів для нерезидентів України при оплаті в Євро;

- 10 робочих днів для резидентів України при оплаті в національній валюті України.

Таким чином, дані умови щодо термінів оплати були передбачені положенням GEN 4.2. від 12.10.2017, який діяв на дату укладення договору з відповідачем у 2018 році, та є однаковими для усіх резидентів України.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, пунктом 4.1. та 4.3. Договору №6/2-18 передбачена однакова відповідальність для усіх резидентів України та яка наступає лише у випадках несплати або несвоєчасної оплати рахунків за надані послуги.

Так, п. 4.3. Договору №6/2-18 визначено, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання до 30 календарних днів, Замовник зобов`язаний сплатити на користь Виконавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. У разі прострочення виконання грошового зобов`язання понад 30 календарних днів, Замовник зобов`язаний сплатити на користь Виконавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 10% річних від простроченої суми.

За доводами позивача, дані умови були однаковими для усіх резидентів України та застосовані виключно з метою стимулювання фінансової дисципліни замовників даних послуг.

Крім цього, слід зазначити, що оскільки замовники - нерезиденти України здійснюють оплату за надані послуги у євро, то до замовників - нерезидентів індекс інфляції застосувати не можна, а індекс інфляції застосовується лише щодо резидентів України, які здійснюють оплату у гривні. У свою чергу відповідач є резидентом України та до нього застосовуються умови однакові для усіх замовників - резидентів України, що жодним чином не звужує та не обмежує права відповідача у випадку незгоди з певними нарахуваннями, здійснювати їх заперечення у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 36 Повітряного кодексу України, аеронавігаційне обслуговування польотів повітряних суден (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) здійснюється провайдерами аеронавігаційного обслуговування на платній основі.

Згідно ч. 4 ст. 36 Повітряного кодексу передбачено, що у разі несплати боржником неоскарженого в установлений строк рахунка до нього може бути вжито заходів щодо відшкодування боргу, включаючи затримання повітряного судна та припинення обслуговування повітряних суден боржника після закінчення триденного строку з дня отримання боржником відповідного письмового попередження, а також за відсутності обґрунтованих причин продовження строків сплати боргу.

Тобто, враховуючи наведений припис статті 36 Повітряного кодексу України, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач має право передбачене чинним законодавством про застосування певних санкцій до боржників, що не заборонені чинним законодавством України, документами Євроконтролю, ІКАО, а тому обумовлені законом підстави для включення пункту 2.1.4. до умов спірного договору- відсутні.

Доводи скаржника про те, що висновок суду першої інстанції щодо відмови включення до договору п. 2.1.4 в редакції відповідача не ґрунтується на нормах матеріального права, зокрема суперечить ст. 627, ст. 628 Цивільного кодексу та ч. 1 , 2 ст. 180 Господарського кодексу України, оскільки позивач може у будь-який час змінювати умови АІР, у зв`язку з чим відповідач наполягав на включенні до договору істотної умови щодо обов`язку позивача надавати послуги з АНО на умовах, передбачених договором, але не гірше ніж для всіх інших користувачів повітряного простору України, що обумовлено необхідністю встановлення гарантій надання послуг на недискримінаційних умовах - судом апеляційної інстанції відхиляється як підстава для зміни рішення у наведеній частині з огляду на наступне.

Процес надання послуг АНО (аеронавігаційного обслуговування) здійснюється Украерорухом зі за єдиними процедурами однаковими для всіх користувачів повітряного простору України у повній відповідності до законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації і документів Євроконтролю, а строк розрахунку та оскарження рахунків, Украерорух встановлював для МАУ на умовах однакових для усіх інших користувачів послуг АНО, доказом чого є наявний у матеріалах справи проект договору про надання послуг АНО (розділ 3 Порядок розрахунків та розділ 4 Відповідальність сторін)і позивач надавав послуги відповідачу у повному обсязі, на умовах, що є однаковими для усіх користувачів даних послуг. При цьому, спір між сторонами стосовно обсягу та вартості наданих послуг не може впливати на процедуру їх визначення, узгоджену відповідним пунктом Договору в редакції позивача.

Щодо доповнення договору пунктами п. 2.1.5., у тому числі: 2.1.5.1., 2.1.5.2., 2.1.5.3, 2.1.5.4., 2.1.5.5., 2.1.5.6., 2.1.5.7., 2.1.5.8. та 2.1.6., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 36 Повітряного кодексу України, аеронавігаційне обслуговування польотів повітряних суден (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) здійснюється провайдерами аеронавігаційного обслуговування на платній основі.

Згідно з частиною другою статті 36 Повітряного кодексу України, розмір одиничних ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) встановлюється однаковим для всіх користувачів повітряного простору України і визначається відповідно до законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації (далі - ІСАО) і документів Євроконтролю.

Плата за послуги з аеронавігаційного обслуговування (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) справляється Євроконтролем та/або провайдером (провайдерами) аеронавігаційного обслуговування відповідно до міжнародних договорів та законодавства України. Порядок розрахунку розміру зазначеної плати, порядок її внесення та звільнення від сплати визначається відповідно до законодавства України та зобов`язань України за міжнародними договорами України (ч. 3 ст. 36 Повітряного кодексу України).

Частиною п`ятою статті 36 Повітряного кодексу України передбачено, що плата за послуги з аеронавігаційного обслуговування на маршруті використовується провайдером (провайдерами) аеронавігаційного обслуговування для покриття витрат на надання таких послуг у порядку, визначеному законодавством України, стандартами та рекомендованою практикою Міжнародної організації цивільної авіації і документами Євроконтролю, а також для сплати членських внесків України до Євроконтролю. За рахунок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування на маршруті компенсуються витрати Євроконтролю на експлуатацію системи плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування на маршруті.

Відповідно до частини шостої статті 36 Повітряного кодексу України, плата за послуги з аеронавігаційного обслуговування на підході та в районі аеродрому використовується провайдером (провайдерами) аеронавігаційного обслуговування для покриття витрат на забезпечення цього обслуговування. За рахунок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування на підході та в районі аеродрому компенсуються витрати Євроконтролю на справляння цієї плати.

Крім того, відповідно до положень нормативних документів Міжнародної організації цивільної авіації («Політика ІСАО стосовно аеропортових зборів та зборів за аеронавігаційне обслуговування», Doc 9161 «Керівництво ICAO щодо економічних аспектів аеронавігаційного обслуговування»), а також документів Європейської організації з безпеки аеронавігації («Принципи визначення вартісної основи для маршрутних зборів та обчислення одиничних ставок» введений в дію на території України наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.11.2009 №1209 «Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю N 07.60.01» та «Умови застосування системи маршрутних зборів та умови оплати» введений в дію на території України наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.11.2009 №1210 «Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю N 07.60.02») та зазначених вище положень Повітряного Кодексу України, ставки плати за аеронавігаційне обслуговування (на маршруті; на підході та в районі аеродрому) розраховуються на основі планової національної бази витрат, до складу якої входять бази витрат різних суб`єктів задіяних в процесі надання послуг з організації повітряного руху, а саме національні наглядові органи (Міністерства, авіаційні служби), провайдери аеронавігаційного обслуговування, провайдери метеорологічної та аеронавігаційної інформації, а також провайдери послуг з пошуку та рятування та інше.

Наказом від 04.06.2019 № 415 Міністерство інфраструктури України визнало таким, що втратив чинність наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 15.09.2010 № 669, та затвердило нові Ставки плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України. Наказ Мінінфраструктури від 04.06.2019 № 415 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2019 р. за № 761/33732 та він набув чинності 12.07.2019.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідно до норм міжнародного законодавства обов`язок щодо формування розміру плати за аеронавігаційне обслуговування та встановлення тарифів покладається на національні наглядові та регулюючі органи ( зокрема, у спірних правовідносинах - Міністерство інфраструктури України та Державна авіаційна служба України), а не на провайдерів аеронавігаційного обслуговування, яким є позивач.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що Украерорух, як провайдер послуг з аеронавігаційного обслуговування, є лише учасником процесу формування тарифів на послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден в повітряному просторі України, а не суб`єктом на якого покладено обов`язки щодо формування розміру плати за аеронавігаційне обслуговування та затвердження ставок плати за аеронавігаційне обслуговування, а такі витрати як зазначено в статті 1.3. документу Євроконтролю N 07.60.01 «Принципи визначення вартісної основи для маршрутних зборів та обчислення одиничних ставок», де зазначено, що «розмір плати за послуги з ОрПР на маршруті відображає витрати, що виникли прямо чи опосередковано у процесі надання послуг на маршруті.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про те, що доповнення договору пунктами 2.1.5 та 2.1.6 - є таким, що не відповідає діючому законодавству та знаходиться поза межами компетенції позивача, - є обґрунтованими, внаслідок чого підстави для включення вказаних пунктів до умов спірного договору - відсутні.

Щодо врегулювання розбіжностей по п. 2.2.3. договору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, пункт 2.2.3. договору викладений позивачем у наступній редакції:

« 2.2.3 У разі зміни парку ПС не пізніше останнього робочого дня календарного місяця, в якому відбулися зміни, надавати Виконавцю:

1) бортові (реєстраційні) номери власних і орендованих ПС;

2) дані про максимальну злітну масу ПС (у разі, якщо для одного ПС існує кілька значень максимальної сертифікованої злітної маси, у додатках 3 та 3а до цього Договору має бути вказана найбільша максимальна злітна маса, згідно з Льотним керівництвом літака (Airplane Flight Manual (далі- AFM), що дозволена для цього ПС);

3) іншу необхідну інформацію згідно з додатками 3 та 3а до цього Договору.

Зазначена інформація надається на офіційному бланку Замовника за підписом повноважного представника або листом, завіреним печаткою юридичної особи та підписом повноважного представника Замовника, поштою або електронним повідомленням (сканкопія).

Надана Замовником і отримана Виконавцем інформація використовується для визначення максимальної злітної маси ПС при розрахунку розміру плати за надані послуги з АНО.

У разі неподання Замовником або надання недостовірної інформації у вищезазначений термін у частині, що стосується максимальної злітної маси ПС, максимальна злітна маса ПС визначається Виконавцем за масою найважчого відомого йому ПС такого типу. Крім цього, Замовник згідно з пунктом 3.7 цього Договору втрачає право на письмове оскарження рахунка щодо злітної маси ПС».

В свою чергу, відповідач не погоджуючись з вказаною редакцією позивача у протоколі розбіжностей від 14.01.2020 до договору запропонував підпункт 2 пункту 2.2.3 договору викласти в такій редакції: « 2) дані про максимальну злітну масу ПС» і останню частину пункту 2.2.3 договору виключити.

Суд зазначає, що згідно з наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.11.2009 № 1210 в Україні застосовується документ Євроконтролю № 07.60.02 «Умови застосування системи маршрутних зборів та умови оплати» (далі - Документ № 07.60.02), який введено в дію наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 1210 від 25.11.2009 «Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю № 07.60.02», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.02.2010 за № 131/17426 (далі - документ Євроконтролю № 07.60.02).

Пунктом 2 статті 6 Документу № 07.60.02 встановлено, що у разі якщо для одного повітряного судна існує кілька значень максимальної сертифікованої злітної маси, ваговий коефіцієнт визначають на основі найбільшої максимальної злітної маси, дозволеної для цього повітряного судна державою його реєстрації.

Так, суд першої інстанції прийшов до висновку, що підпункт 2) пункту 2.2.3 Договору в редакції позивача відповідає пункту 2 статті 6 Документу № 07.60.02, а остання частина пункту 2.2.3 договору лише конкретизує те, що викладено у даному пункті вище, суд відхиляє пропозицію відповідача щодо пункту 2.2.3 договору, викладену у протоколі розбіжностей від 14.01.2020, та погоджується із пунктом 2.2.3 договору в редакції позивача.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що в резолютивній частині оскаржуваного рішення судом першої інстанції було викладено вказаний пункт 2.2.3 Договору в наступній редакції:

2.2.3. У разі зміни парку ПС не пізніше останнього робочого дня календарного місяця, в якому відбулися зміни, надавати Виконавцю:

1) бортові (реєстраційні) номери власних і орендованих ПС;

2) дані про максимальну злітну масу ПС (у разі, якщо для одного ПС існує кілька значень максимальної сертифікованої злітної маси, у додатках 3 та 3а до цього Договору має бути вказана найбільша максимальна злітна маса, згідно з Льотним керівництвом літака (Airplane Flight Manual (далі- AFM), що дозволена для цього ПС);

Зазначена інформація надається на офіційному бланку Замовника за підписом повноважного представника або листом, завіреним печаткою юридичної особи та підписом повноважного представника Замовника, поштою або електронним повідомленням (сканкопія).

Надана Замовником і отримана Виконавцем інформація використовується для визначення максимальної злітної маси ПС при розрахунку розміру плати за надані послуги з АНО.

У разі неподання Замовником або надання недостовірної інформації у вищезазначений термін у частині, що стосується максимальної злітної маси ПС, максимальна злітна маса ПС визначається Виконавцем за масою найважчого відомого йому ПС такого типу. Крім цього, Замовник згідно з пунктом 3.7 цього Договору втрачає право на письмове оскарження рахунка щодо злітної маси ПС.

Таким чином, судом першої інстанції пункт 2.2.3 договору прийнято частково в редакції позивача, без включення до зазначеного пункту обов`язку надавати виконавцю «3) іншу необхідну інформацію згідно з додатками 3 та 3а до цього Договору», а отже, в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині шляхом зазначення часткової обґрунтованості вимог позивача у цій частині щодо викладення пункту 2.2.3 договору в редакції позивача, без включення до нього вказаного підпункту «3) іншу необхідну інформацію згідно з додатками 3 та 3а до цього Договору».

Наведена зміна мотивувальної частини відповідає приписам ч. 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України та узгоджує відповідність мотивувальної та резолютивної частин оскаржуваного рішення щодо встановлення правовідносин позивача та відповідача на підставі вказаного пункту Договору згідно з ст. 181 Господарського кодексу України при врегулюванні переддоговірного спору за судовим рішенням.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки резолютивна частина оскаржуваного рішення не містить вказаного підпункту, а отже зміні підлягає лише мотивувальна частина рішення суду першої інстанції, шляхом викладення її редакції в мотивувальній частині даної постанови, стосовно висновків щодо підпункту «3) іншу необхідну інформацію згідно з додатками 3 та 3а до цього Договору».

Також, як підтверджується наявними матеріалами справи, сторони не дійшли згоди щодо пункту 3.2 договору, який в редакції позивача викладений наступним чином: «Розрахунки розміру плати за послуги з АНО проводяться у порядку та за одиничними ставками плати за АНО згідно з додатком 1 до цього Договору. Максимальна дозволена злітна маса ПС (MTOW) Замовника визначається згідно з AFM, та вказується у додатках 3 та 3а до цього Договору. Якщо Замовник використовує два або більше ПС, віднесених до різних версій одного й того ж типу, то для кожного ПС цього типу береться середня максимальна дозволена злітна маса усіх його ПС подібного типу. Якщо для одного ПС існує кілька значень максимальної сертифікованої злітної маси, ваговий коефіцієнт визначають на основі найбільшої максимальної злітної маси, дозволеної для цього ПС».

При цьому, відповідач запропонував викласти пункт 3.2. договору в наступній редакції:

«Розрахунки розміру плати за послуги з АНО проводяться у порядку та за одиничними ставками плати за АНО згідно з додатком 1 до цього Договору. Якщо доходи від АНО за відповідний рік перевищують фактичні витрати Виконавця на АНО за такий рік, розмір одиничних ставок за послуги з АНО, передбачених додатком 1 до Договору, має бути зменшений на процент такого перевищення. Максимальна дозволена маса ПС (MTOW) Замовника визначається згідно з додатками 3 та 3а до цього Договору та з врахуванням пункту 2.2.3 Договору. У разі, якщо для одного ПС існує кілька значень максимальної злітної маси, та або у разі застосування Замовником процедури динамічної зміни максимальної злітної маси ПС, Замовник буде вказувати максимальну злітну масу ПС у зведено-завантажувальній відомості (Loadsheet), яку Замовник буде надавати Виконавцю по кожному рейсу (як по прибуттю, так і по відправленню), з урахуванням змін в останню хвилину. Зведено-завантажувальна відомість (Load sheet) має бути підписана командиром ПС».

Проте, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про відхилення запропонованої відповідачем редакції пункту 3.2. договору, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту б пункту 2 додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)» визначено, що Мінінфраструктури встановлює за погодженням з Мінекономрозвитку: тарифи на перевезення пасажирів, багажу і вантажобагажу залізничним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполученні (крім приміських перевезень та перевезень швидкісними поїздами категорії Інтерсіті+ у вагонах першого класу); тарифи на приймання та доставку вітчизняних періодичних друкованих видань за передплатою; плату за використання річкових портових гідротехнічних споруд та збори за спеціалізовані послуги, які надаються у річкових портах (на причалах) України (причальні, корабельні, якірні та адміністративні); ставки плати в іноземній валюті за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України; аеропортові збори в іноземній валюті за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України (посадка - зліт повітряного судна, обслуговування пасажирів в аеровокзалі, наднормативна стоянка повітряного судна, забезпечення авіаційної безпеки).

Тобто, саме Міністерство інфраструктури України, переглядає, формує та встановлює ставки плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України.

Отже, позивач є виключно провайдером послуг з аеронавігаційного обслуговування, а не суб`єктом на якого покладено обов`язки щодо встановлення та зміни розміру плати за аеронавігаційне обслуговування.

При цьому, до України (як члена Євроконтролю, а не провайдера АНО) відсутня вимога щодо повернення (або додаткового стягнення з авіакомпаній) переплат (або недоотриманих коштів) з АНО у випадку, якщо розмір плати за послуги АНО не відповідає фактичним витратам на їх надання.

Суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що запропоновані відповідачем умови застосування максимальної злітної маси ПС при розрахунку розміру плати за надане АНО протирічать п. 2 та п. 3 статті 6 документу Євроконтролю N 07.60.02 «Умови застосування системи маршрутних зборів та умови оплати», який введено в дію Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1210 від 25.11.2009 «Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю N 07.60.02», та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2010 р. за N 131/17426, в якій зазначено, що якщо для одного повітряного судна існує кілька значень максимальної сертифікованої злітної маси, ваговий коефіцієнт визначають на основі найбільшої максимальної злітної маси, дозволеної для цього повітряного судна державою його реєстрації. Проте, якщо не пізніше останнього робочого дня календарного місяця, в якому відбулися зміни парку повітряних суден, та принаймні один раз на рік експлуатант буде повідомляти Євроконтролю про те, що він експлуатує два чи більше повітряних суден різних модифікацій одного типу, то в такому разі для обчислення вагового коефіцієнта для кожного з цих повітряних суден буде використовуватись середнє значення максимально дозволеної злітної маси всіх його повітряних суден цього типу. Обчислення цього коефіцієнта для кожного типу повітряного судна і для кожного експлуатанта здійснюється щонайменше один раз на рік.

Крім того, 10.08.1992 Україна приєдналася до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 р., що набула чинності для України 09 вересня 1992 року, та є частиною національного законодавства України в силу положень статті 9 Конституції України.

Таким чином, застосування відповідачем максимальної злітної маси ПС наведеної у п. 3.2. договору також порушує вимоги статті 15 «Аеропортові і подібні їм збори» Конвенції ІСАО «Про міжнародну цивільну авіацію 1944 р» чинної в Україні, а саме: Кожен аеропорт у Договірній державі, відкритий для громадського користування її національними повітряними суднами, відкритий також, з урахуванням положень Статті 68, на однакових умовах для повітряних суден усіх інших Договірних держав. Такі самі однакові умови застосовуються при користуванні повітряними суднами кожної Договірної держави всіма аеронавігаційними засобами, включаючи радіо- і метеорологічне забезпечення, які можуть бути надані для суспільного користування з метою забезпечення безпеки та оперативності аеронавігації. Будь-які збори, що можуть стягуватися або дозволені для стягування Договірною державою за користування такими аеропортами та аеронавігаційними засобами повітряними суднами будь-якої іншої Договірної держави, не перевищують:

a) щодо повітряних суден, не зайнятих у регулярних міжнародних повітряних сполученнях, - зборів, які стягувалися б зі своїх національних повітряних суден того самого класу, зайнятих в аналогічних сполученнях; і

b) щодо повітряних суден, зайнятих у регулярних міжнародних повітряних сполученнях, - зборів, які стягувалися б зі своїх національних повітряних суден, зайнятих в аналогічних міжнародних повітряних сполученнях.

Інформація про всі такі збори публікується і повідомляється Міжнародній організації цивільної авіації, при цьому за заявою зацікавленої Договірної держави збори, що стягуються за користування аеропортами та іншими засобами, підлягають розгляду Радою, яка представляє по них доповідь і дає рекомендації для розгляду зацікавленою державою або державами. Жодна Договірна держава не стягує будь-яких мита, податків або інших зборів лише за право транзиту через її територію або вліт на її територію, або вильоту з її території будь-якого повітряного судна Договірної держави або присутніх на ньому осіб, або майна.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що пункт 3.2. договору у запропонованій відповідачем редакції, не відповідає діючому законодавству, знаходиться поза межами компетенції позивача, у зв`язку з чим обгрунтовано відхилено пропозицію відповідача щодо редакції пункту 3.2 Договору.

При цьому, наказом Міністерства інфраструктури України № 415 від 04.06.2019, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2019 за № 761/33732 «Про встановлення Ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України» затверджено Ставки плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України, що додаються та визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 15 вересня 2010 року № 669 «Про встановлення Ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 24 вересня 2010 року за № 844/18139.

Зокрема, зобов`язано Державне підприємство обслуговування повітряного руху України забезпечити опублікування Ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України у збірнику аеронавігаційної інформації (AIP) України.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що пункт 3.2 договору в редакції позивача узгоджується із приписами Документу Євроконтролю N 07.60.02 та наказу Мінінфраструктури від 04.06.2019 № 415, яким затверджено Ставки плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України.

Щодо розбіжностей до пункту 3.3 договору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У редакції позивача, пункт 3.3 Договору запропоновано у наступній редакції: « 3.3 Ставки плати за АНО: встановлені без податку на додану вартість; використовуються ті, що діяли на день виконання польоту».

Згідно з протоколом розбіжностей від 16.01.2019 до договору, відповідач пропонував пункт 3.3 договору після слів «використовуються ті, що діяли на день виконання польоту» доповнити словами «крім випадків, коли формування ставок за послуги з АНО здійснено із порушенням порядку їх формування».

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, відповідно до положень нормативних документів Міжнародної організації цивільної авіації («Політика ІСАО стосовно аеропортових зборів та зборів за аеронавігаційне обслуговування», Doc 9161 «Керівництво ICAO щодо економічних аспектів аеронавігаційного обслуговування»), а також документів Європейської організації з безпеки аеронавігації («Принципи визначення вартісної основи для маршрутних зборів та обчислення одиничних ставок» введений в дію на території України наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.11.2009 №1209 «Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю N 07.60.01» та «Умови застосування системи маршрутних зборів та умови оплати» введений в дію на території України наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.11.2009 №1210 «Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю N 07.60.02») та зазначених вище положень Повітряного Кодексу України, обов`язок щодо встановлення розміру плати за аеронавігаційне обслуговування покладено на Міністерство інфраструктури України, а позивач не є суб`єктом на якого покладено обов`язки щодо встановлення та зміни розміру плати за аеронавігаційне обслуговування.

Крім того, п.3.3 Договору викладений Украерорухом у відповідності до п. 2 GEN 4.2.4 Збірника аеронавігаційної інформації України, який є обов`язковим для всіх авіакомпаній незалежно від національної належності та форми власності.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні стосовно прийняття пункту 3.3 договору в редакції позивача та відхилення пропозиції відповідача щодо пункту 3.3 договору, викладені в протоколі розбіжностей від 14.01.2020 до Договору.

Щодо розбіжностей по пункту 3.5. договору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, у редакції позивача пункт 3.5 договору має наступний зміст: «На підставі реєстру виконаних польотів (додаток 4), що є невід`ємною частиною акта, Виконавець складає акт здачі-приймання послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден (далі-Акт) у національній валюті (додаток 5) за місяць в двох екземплярах, вартість яких обчислюється шляхом застосування середньомісячного обмінного курсу євро до національної валюти за місяць, що передує місяцю, протягом якого здійснюється політ. Застосовується обмінний курс, що дорівнює середньомісячному «заключному крос-курсу», обчисленому агентством «Рейтерс» на основі щоденних курсів.

Операції з постачання послуг з АНО ПС, які здійснюють внутрішні, міжнародні та транзитні польоти в районах польотної інформації зони, відповідно статті 197.10 Податкового кодексу України звільнені від оподаткування податком на додану вартість».

Згідно з протоколом розбіжностей від 14.01.2020 до договору, відповідач пропонував пункт 3.5. договору викласти в наступній редакції: «На підставі реєстру виконаних польотів (додаток 4), що є невід`ємною частиною акта, Виконавець складає акт здачі-приймання послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден (далі-Акт) у національній валюті (додаток 5) за місяць в двох екземплярах, вартість яких обчислюється шляхом застосування середньомісячного обмінного курсу євро до національної валюти за місяць, що передує місяцю, протягом якого здійснюється політ. Застосовується обмінний курс, що дорівнює середньомісячному «заключному крос-курсу», обчисленому агентом «Рейтерс» на основі щоденних курсів попиту (BID). Операції з постачання послуг з АНО ПС, які здійснюють внутрішні, міжнародні та транзитні польоти в районах польотної інформації зони, відповідно статті 197.10 Податкового кодексу України звільнені від оподаткування податком на додану вартість».

Відповідно до статті 197.10 Податкового кодексу України, звільняються від оподаткування операції з постачання послуг з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден, які здійснюють внутрішні, міжнародні та транзитні польоти в районах польотної інформації зони відповідальності України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, та з чим погоджується суд апеляційної інстанції, текст даного пункту договору в редакції позивача узгоджується з п. 2 ст. 7 Умов оплати документу Євроконтролю N 07.60.02 «Умови застосування системи маршрутних зборів та умови оплати», який введено в дію Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1210 від 25.11.2009 «Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю N 07.60.02, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.02.2010 за N131/17426, за яким «..обчислюється шляхом застосування середньомісячного обмінного курсу євро до національної валюти за місяць, що передує місяцю, протягом якого здійснюється політ. Застосовується обмінний курс, що дорівнює середньомісячному «заключному крос-курсу», обчисленому агентством «Рейтерс» на основі щоденних курсів».

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні стосовно прийняття пункту 3.5 договору в редакції позивача та відхилення пропозиції відповідача в цій частині.

Щодо розбіжностей по пункту 3.7 договору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Позивач пропонував викласти пункт 3.7 Договору в наступній редакції:

« 3.7 Замовник зобов`язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дня виставлення рахунку підписати Акт і надіслати його Виконавцеві, або подати письмове оскарження Акту щодо факту отриманих послуг. Якщо протягом зазначеного строку Виконавець не отримає підписаний Замовником Акт або письмове оскарження Акта щодо наданих послуг, послуги вважаються прийнятими Замовником у повному обсязі та є підставою для взаємних розрахунків між Замовником і Виконавцем».

В свою чергу, відповідач у протоколі розбіжностей від 14.01.2020 до договору пропонувавв пункті 3.7 договору слова, знаки та цифри « 30 (тридцяти)» замінити на слова, знаки та цифри « 60 (шістдесяти)», а слова «від дня виставлення» - на слова «від дня отримання».

Проте, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відхилення пропозиції відповідача щодо пункту 3.7 договору, оскільки відповідно до пункту 3 параграфу 1 Додатку 2 Документу Євроконтролю № 07.60.02, зобов`язання сплатити послуги з ОрПР на маршруті виникає в день здійснення польоту. Кінцева дата валютування на яку платіж має бути отриманий Євроконтролем зазначається у рахунку і не повинна перевищувати 30 днів з дня виставлення рахунка.

Таким чином, термін сплати рахунку складає саме 30 днів з дня виставлення рахунку, у зв`язку з чим пункт 3.7. договору підлягає застосуванню в редакції позивача, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що рахунок та акт приймання-передачі послуг з АНО (обумовлений п. 3.12 договору в редакції позивача) формуються на підставі одних і тих же даних, в них вказується вартість послуг, розрахована відповідно до обсягу польотів ПС, маршрутів польотів, типів ПС , тощо, а тому з наведеного слідує, що строк оскарження акта та рахунку має бути однаковим - у наведеній частині судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не були доведені належними та допустимими доказами та спростовуються тим, що п. 3.12 Договору в редакції позивача передбачено термін письмового оскарження виставленого рахунка, проте, пункт 3.7 Договору визначає 30-денний термін оплати рахунку, тобто, оплата рахунку не позбавляє відповідача здійснювати оскарження акту з визначених підстав, проте, у даному пункті 3.7 Договору визначено обов`язок саме по оплаті рахунку у встановлений строк, що жодним чином не порушує прав відповідача. Наведене також узгоджується з п.5 GEN 4.2.4 Збірника аеронавігаційної інформації України, яким визначено, що будь яка претензія користувача не дає йому право зменшувати суму відповідного рахунку без офіційної на те згоди Украероруху».

Щодо пункту 3.8. договору, суд апеляційної інстанції зазначає, що в редакції позивача останній викладений наступним чином: «Строк, у межах якого має бути сплачений рахунок, становить 30 (тридцять) календарних днів від дати виставлення рахунка. Термін сплати рахунку вказується у рахунку».

В той же час, відповідач у протоколі розбіжностей від 14.01.2020 до договору запропонував викласти пункт 3.8. договору в наступній редакції: «Строк, у межах якого має бути сплачений рахунок, становить 30 (тридцять) календарних днів від дати спливу строку на письмове оскарження акта чи рахунку».

Проте, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відхилення пропозиції відповідача до пункту 3.8 договору, викладені в протоколі розбіжностей від 14.01.2020, оскільки є такими, що не узгоджуються з пунктом 3 параграфу 1 докуиенту Євроконтролю N 07.60.02, адже, як зазначено вище, зобов`язання сплатити послуги з ОрПР на маршруті виникає в день здійснення польоту. Кінцева дата валютування на яку платіж має бути отриманий Євроконтролем зазначається у рахунку і не повинна перевищувати 30 днів з дня виставлення рахунка.

Таким чином, пропозиція позивача встановити в пункті 3.8 договору тридцятиденний строк для оплати рахунку з дня його виставлення, а також зазначати в рахунку термін сплати, є такою, що відповідає документу Євроконтролю № 07.60.02 та обгрунтовано прийнята судом першої інстанції.

Щодо розбіжностей по пункту 3.12 договору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

В редакції позивача п. 3.12 договору викладений наступним чином: «Термін письмового оскарження виставленого рахунка вказується у рахунку та становить 60 (шістдесят) календарних днів з дня виставлення рахунку», в той час як відповідач згідно протоколу розбіжностей від 14.01.2020 запропонував в пункті 3.12 договору слова «з дня виставлення» замінити на слова «з дня отримання».

В свою чергу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відхилення пропозиції відповідача до пункту 3.12 договору, оскільки відповідно до пункту 1 параграфу 5 Додатку 2 до Документу Євроконтролю № 07.60.02 та п.4 GEN 4.2.4 Збірника аеронавігаційної інформації України (витяг АІР), претензії до рахунків повинні подаватись до Євроконтролю у письмовій формі або через електронний носій інформації, попередньо визначений Євроконтролем. Термін подання до Євроконтролю претензій зазначається на рахунку і становить 60 днів з дня виставлення рахунку.

Таким чином, пропозиція відповідача, викладена у протоколі розбіжностей від 14.01.2020 до Договору, щодо необхідності закріплення у пункті 3.12 Договору моменту початку оскарження рахунку з дати його отримання, а не виставлення суперечить пункту 1 параграфу 5 додатку 2 Документу Євроконтролю № 07.60.02 та обгрунтовано відхилена судом першої інстанції, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Щодо розбіжностей по пунктах 3.13, 3.14 договору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

В редакції позивача пункт 3.13 договору запропоновано наступного змісту: «Будь-яке оскарження, претензія Замовника не дає йому права зменшувати суму оплати відповідного рахунка без письмової на те згоди виконавця. Розгляд виконавцем претензії має тривати не більше 10 (десяти) календарних днів (у разі необхідності отримання певної інформації, документів кінцевий термін розгляду переноситься на відповідний строк) і його висновок є остаточним та обов`язковим для виконання. У разі згоди виконавця з претензією Замовника Виконавець надає коригування до Акту за відповідний період».

Відповідно до п. 3.14 договору в редакції позивача: «У разі несплати Замовником рахунку у зазначені в Договорі строки або за наявності випадків, передбачених пунктом 5.3 цього Договору (ліквідація, реорганізація, зміна правового статусу), АНО може надаватися Замовнику за умови попередньої оплати. Про запровадження розрахунку на умовах попередньої оплати Виконавець повідомляє Замовника. Така система оплати починає діяти з першого числа місяця, який йде за місяцем, у якому Замовник отримує таке повідомлення, якщо інше не зазначено у самому повідомленні. За такої системи оплати Виконавець погоджує графік платежів та включає до нього, зокрема, заборгованість (плату за АНО, неустойку, річні проценти) Замовника за минулі місяці. При запровадженні на умовах попередньої оплати відповідно до положень розділу 4 цього Договору у Замовника виникає зобов`язання щодо сплати пені за несплату рахунків у визначений термін. Сума передоплати може зараховуватись в рахунок сплати за надані послуги за поточний місяць».

В свою чергу, відповідач у протоколі розбіжностей від 14.01.2020 запропонував виключити п. 3.14 договору, а пункт 3.13 договору викласти в наступній редакції: «Будь-яке оскарження, претензія Замовника не дає йому права зменшувати суму оплати відповідного рахунка, крім випадків передбачених договором та випадків невиконання виконавцем обов`язку щодо коригування плати. Розгляд Виконавцем претензії має тривати не більше 10 (десяти) календарних днів (у разі необхідності отримання певної інформації, документів кінцевий термін розгляду переноситься на відповідний строк). У разі згоди Виконавця з претензією Замовника Виконавець надає коригування до Акта за відповідний період. У випадку не згоди виконавця з претензією Замовника спір вирішується відповідно до чинного законодавства, а спірна сума не вважається заборгованістю замовника».

Як вірно встановлено судом першої інстанції, вищевказаний пункт 3.13 договору в редакції позивача гармонізовано до п.1 параграфу 5 Додатку 2 Умов оплати документу Євроконтролю N 07.60.02 «Умови застосування системи маршрутних зборів та умови оплати», який введено в дію Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1210 від 25.11.2009 «Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю N 07.60.02», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2010 р. за N 131/17426 та є чинним на сьогоднішній день та п.4 GEN 4.2.4 Збірника аеронавігаційної інформації України термін письмового оскарження претензії рахунку складає 60 (шістдесят) днів з дня виставлення рахунку.

Крім того, встановлення для замовника більш сприятливих умов буде дискримінаційним по відношенню до інших авіакомпаній (резидентів та нерезидентів), що використовують повітряний простір України.

Також наслідком несвоєчасної оплати наданих послуг АНО є дефіцит обігових коштів в операційній та інвестиційній діяльності провайдера АНО, що може призвести до загрози авіаційній безпеці в повітряному просторі України. Надання послуг АНО на умовах попередньої оплати є одним із заходів передбачених статтею 36 п.4 Повітряного кодексу України.

З огляду на баланс інтересів сторін, суд першої інстанції обгрунтовано відхилив запропоновану відповідачем редакцію п. 3.13 (розбіжності по п. 3.14 договору), оскільки визначені п. 6. ч. 1 ст. 3 ЦК України критерії справедливості, добросовісності, розумності мають застосовуватись до обох сторін господарських правовідносин та забезпечувати, перш за все, виконання ними своїх зобов`язань у визначений договором строк.

В частині розбіжностей, що стосуються пунктів 4.2. та 4.3. договору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пункти 4.2. та 4.3. договору в редакції позивача викладені наступним чином:

« 4.2. Обов`язок Замовника щодо сплати пені та процентів річних виникає з наступного дня після спливу строку, в який має бути сплачено рахунок.

4.2.1. За будь-який несплачений у визначений строк рахунок у строк до 30 (тридцяти) календарних днів (включно), починаючи з дня, наступного за останнім днем встановленого пунктом 3.8 Договору строку, Замовник сплачує Виконавцеві пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен календарний день прострочення за весь час прострочення, від простроченої суми починаючи з дня, наступного за останнім днем встановленого пунктом 3.8 Договору 30-денного строку.

4.2.2. За кожен несплачений рахунок у строк понад 30 (тридцять) календарних днів, починаючи з дня, наступного за останнім днем встановленого пунктом 3.8 Договору строку, Замовник сплачує Виконавцеві пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен календарний день прострочення за весь час прострочення, а також 3 (три) проценти річних від простроченої суми, починаючи з дня, наступного за останнім днем встановленого пунктом 3.8 Договору тридцятиденного строку.

4.3. Штрафні санкції, зазначені у пунктах 4.2.1. та 4.2.2. відповідно, нараховуються Виконавцем Замовнику за весь час прострочення, включно з днем зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця, навіть якщо остаточна оплата відбулася після закінчення строку дії Договору.».

Проте, відповідач не погодився з вказаними пунктами в редакції позивача та у протоколі розбіжностей до договору від 14.01.2020 запропонував викласти їх в наступній редакції:

« 4.2. Обов`язок Замовника щодо сплати пені та процентів річних виникає з наступного дня після спливу строку, в який має бути сплачено рахунок, крім випадків оскарження Замовником рахунку та/або Акта.

4.3. Штрафні санкції, зазначені у пунктах 4.2.1. та 4.2.2. відповідно, нараховуються Виконавцем Замовнику за весь час прострочення, включно з днем зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця, навіть якщо остаточна оплата відбулася після закінчення строку дії Договору. На період врегулювання зауважень до Актів чи рахунків сума недоплати не вважається заборгованістю і штрафні, господарсько-оперативні санкції або інші заходи відповідальності не застосовуються. Період оскарження Актів чи рахунків не включається до періоду за який застосовуються санкції чи інші заходи відповідальності, незалежно від наслідків такого врегулювання.».

Проте, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відхилення пропозицій відповідача до пунктів 4.2. та 4.3. договору, оскільки останні суперечать приписам пункту 3 параграфу 1 Додатку 2 та пункту 1 параграфу 5 Додатку 2 Документу Євроконтролю № 07.60.02 та п.4 GEN 4.2.4 Збірника аеронавігаційної інформації України (витяг з АІР), адже термін письмового оскарження (претензії) рахунку складає 60 (шістдесят) днів з дня виставлення рахунку та є загальноприйнятним для резидентів та нерезидентів України, в той час як пропозиції відповідача до даних пунктів договору, що викладені в протоколі розбіжностей від 16.01.2019, направлені по суті на продовження строку оплати рахунків без будь-яких штрафних санкцій понад тридцятиденний період, визначений пунктом 3 параграфу 1 додатку 2 Документу № 07.60.02.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що період оскарження Акту не є періодом оскарження рахунку, оскільки акт підтверджує сам факт надання послуг, у зв`язку з чим терміни оскарження Акту та рахунку різні 30 та 60 днів відповідно, що було встановлено вище та узгоджено в редакції запропонованого позивачем Договору.

При цьому відповідно до п.6. GEN 4.2.4 Збірника аеронавігаційної інформації України (витяг з АІР), «За будь який несплачений у встановлений термін рахунок та простроченні оплати до 30 календарних днів включно нараховується пеня у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен календарний день прострочення від простроченої суми. При простроченні оплати більше ніж на 30 календарних днів нараховується пеня у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен календарний день прострочення та 3 (три) проценти річних від простроченої суми».

Як обгрунтовано зазначив суд першої інстанції і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, п. 4.2. та п. 4.3. договору в редакції відповідача суперечать вимогам статті 15 «Аеропортові і подібні їм збори» Конвенції ІСАО «Про міжнародну цивільну авіацію 1944 р.».

Також, суд першої інстанції обгрунтовано відхилив викладену у протоколі розбіжностей від 14.01.2020 до Договору пропозицію відповідача до пункту 5.1 договору щодо доповнення його реченням такого змісту: «Відповідний перерахунок також здійснюється у випадку, встановленому п. 3.2. договору», з тих підстав, що, як встановлено вище, пункт 3.2. договору у запропонованій відповідачем редакції, не відповідає діючому законодавству, знаходиться поза межами компетенції позивача, у зв`язку з чим обгрунтовано відхилено пропозицію відповідача щодо редакції пункту 3.2 Договору.

Щодо розбіжностей сторін у відношенні редакції пункту 5.6 договору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Позивач у проекті договору пропонував викласти пункт 5.6 договору в наступній редакції:

« 5.6 Виконавець у разі несплати Замовником неоскарженого в установлений 30-денний строк рахунка може вжити заходів щодо відшкодування боргу, включно з затриманням ПС та припиненням АНО польотів ПС Замовника після закінчення триденного строку з дня отримання Замовником відповідного письмового попередження, а також за відсутності обґрунтованих причин продовження строків сплати боргу. Також право припинити АНО польотів ПС Виконавець може використати за умови невиконання Замовником пункту 5.5 цього Договору».

Відповідач із запропонованою позивачем редакцією пункту 5.6 Договору не погоджується та в протоколі розбіжностей від 14.01.2020 пропонує в пункті 5.6 Договору в редакції позивача слова та цифри « 30-денний» замінити на слова та цифри « 60-денний», а останнє речення пункту 5.6 договору виключити.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, редакція позивача узгоджується з п.3 GEN 4.2.4 Збірника аеронавігаційної інформації України та п.3 параграфу 1 Додатку 2 Документа Євроконтролю № 07.60.02», оскільки термін сплати рахунку складає 30 (тридцять) днів з дня виставлення рахунку, як зазначено у п. 3.8. договору в редакції позивача, яка обгрунтовано прийнята судом першої інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 36 Повітряного кодексу України, у разі несплати боржником неоскарженого в установлений строк рахунка до нього може бути вжито заходів щодо відшкодування боргу, включаючи затримання повітряного судна та припинення обслуговування повітряних суден боржника після закінчення триденного строку з дня отримання боржником відповідного письмового попередження, а також за відсутності обґрунтованих причин продовження строків сплати боргу.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що надання позивачу права припиняти польоти ПС при невиконанні замовником пункту 5.5 Договору, що стосується зобов`язання сторін спільно внести зміни до Договору за наявності вимог з боку центральних органів виконавчої влади до Украероруху, як провайдера АНО, є таким, що не відповідає положенням ч. 4 ст. 36 Повітряного кодексу України та порушує баланс інтересів сторін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно прийняття пункту 5.6 договору в редакції позивача та відхилення пропозиції відповідача щодо вищевказаного пункту, викладеного в протоколі розбіжностей від 14.01.2020 до Договору.

Щодо розбіжностей сторін у відношенні редакції пунктів 7.1 та 7.2 договору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пункт 7.1 стосується строку дії договору, а пункт 7.2 договору визначає порядок зміни і розірвання договору.

Так, пункти 7.1 та 7.2. договору в редакції позивача запропоновані до укладення в наступній редакції:

« 7.1. Договір набуває чинності з 01 січня 2020 року та діє по 31 грудня 2020 року, але у будь-якому разі до повного виконання та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. У разі укладення сторонами договору про надання послуг з АНО на строк після 31 грудня 2020 року договір може діяти для сторін за умови письмової згоди на таке виконавця».

« 7.2. Зміна та розірвання Договору можливі на підставі пунктів 5.5 та 5.6 цього Договору відповідно, а також згідно з чинним законодавством України. У разі технічної інтеграції України до Багатосторонньої системи маршрутних зборів Євроконтролю дія цього Договору припиняється достроково в цілому або у відповідній частині, про що із зазначенням терміну припинення письмово повідомляє Виконавець».

Відповідач, у свою чергу, запропонував викласти вищевказані пункти в наступній власній редакції:

« 7.1. Договір набуває чинності з 01 січня 2020 року та діє по 31 грудня 2020 року включно, але у будь-якому разі до повного виконання та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Сторони домовились, що положення Договору застосовуються до відносин сторін (призводить до виникнення прав та обов`язків, передбачених цим договором) виключно за умови, що на дату укладення договору відносини з надання та оплати послуг з АНО в період дії договору не регулюються положеннями іншого договору, укладеного між сторонами».

« 7.2. Зміна та розірвання Договору можливі за згодою сторін або у випадках передбачених законодавством».

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України та ст. 188 Господарського кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Частиною 3 ст. 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Зміст зазначених норм свідчить, що законодавець не забороняє сторонам встановлювати умови, за яких допускається розірвання договору.

Позивач, в свою чергу не заперечував тієї обставини стосовно неможливості надання послуг на визначених відповідачем умовах у зв`язку із технічною інтеграцією України до Багатосторонньої системи маршрутних зборів Євроконтролю, а з метою забезпечення балансу інтересів сторін та з огляду на те, що позивач є суб`єктом природної монополії на загальнодержавному ринку послуг з АНО повітряних суден, розбіжності сторін щодо пунктів 7.1, 7.2 договору мають бути врегульованими у редакції позивача, що обгрунтовано прийнято судом першої інстанції і з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи скаржника стосовно розбіжностей по п. 7.6 Договору про те, що розбіжності до договору в редакції МАУ стосуються врегулювання ситуації, яка може виникнути у випадку, коли за результатами розгляду у справі № 910/1766/19 буде вирішено, що строк договору становить з 01.01.2019 по 31.12.2023 включно, а відсутність у договорі пункту 7.6 може привести до того, що в період 2020 року відносини між МАУ та Украерорухом будуть регулюватись двома договорами - судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на наступне.

Постановою Верховного Суду від 12.11.2020 № 910/1766/19 залишено без змін постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2020, якою рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 910/1766/19 скасувати в частині, що стосується врегулювання розбіжностей по пунктах 7-1, 7-2 договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування, та залишити ці пункти в редакції Державного підприємства обслуговування повітряного руху, а саме:

« 7.1. Договір набуває чинності з 01 січня 2019 року та діє по 31 грудня 2019 року, але у будь-якому разі до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. У разі не укладення Сторонами Договору про надання послуг з АНО на строк після 31 грудня 2019 року Договір може діяти для Сторін за умови письмової згоди на таке Виконавця.

7.2. Зміна та розірвання Договору можливі на підставі пунктів 5.5 та 5.6 цього Договору відповідно, а також згідно з чинним законодавством України. У разі технічної інтеграції України до Багатосторонньої системи маршрутних зборів Євроконтролю дія цього Договору припиняється достроково в цілому або у відповідній частині, про що із зазначенням терміну припинення письмово повідомляє Виконавець.».

Таким чином, в межах розгляду справи № 910/1766/19 врегульовано розбіжності по пунктах 7-1, 7-2 договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування, та залишити ці пункти в редакції позивача, зокрема щодо встановлення строку дії договору з 01 січня 2019 року та діє по 31 грудня 2019 року, але у будь-якому разі до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

В свою чергу, у межах даної справи, пункти 7.1 та 7.2. договору в редакції позивача запропоновані до укладення в наступній редакції:

« 7.1. Договір набуває чинності з 01 січня 2020 року та діє по 31 грудня 2020 року, але у будь-якому разі до повного виконання та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. У разі укладення сторонами договору про надання послуг з АНО на строк після 31 грудня 2020 року договір може діяти для сторін за умови письмової згоди на таке виконавця».

« 7.2. Зміна та розірвання Договору можливі на підставі пунктів 5.5 та 5.6 цього Договору відповідно, а також згідно з чинним законодавством України. У разі технічної інтеграції України до Багатосторонньої системи маршрутних зборів Євроконтролю дія цього Договору припиняється достроково в цілому або у відповідній частині, про що із зазначенням терміну припинення письмово повідомляє Виконавець».

Крім того, в протоколі розбіжностей від 14.01.2020 до договору відповідач просив доповнити розділ 7 пунктом 7.6. наступної редакції:

«Цей договір не припиняє дію інших договорів між сторонами, предметом яких є регулювання відносин щодо надання та оплати послуг з АНО, не змінює їх змісту, а також змісту проекту договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування з протоколом розбіжностей до нього, укладення якого між сторонами є предметом судового спору у справі №910/1766/19».

В обґрунтування необхідності застосування вищевказаного пункту договору відповідач посилається на переддоговірний спір стосовно укладення між МАУ та Державним підприємством обслуговування повітряного руху України договору про надання послуг з АНО, який розглядається Господарським судом в межах справи №910/1766/19. Відповідач зазначає, що за результатами розгляду цього спору може бути вирішено, що строк договору про надання послуг з АНО, укладення якого є предметом розгляду вказаної справи, становитиме з 01.01.2019 по 31.12.2023 включно.

З огляду на викладене, доводи скаржника про те, що запропонований до укладення договір має містити пункт 7.6 у наступній редакції - « 7.6. Цей Договір не припиняє дію інших договорів між Сторонами, предметом яких є регулювання відносин щодо надання та оплати послуг з АНО, не змінює їх змісту, а також змісту проекту договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування з протоколом розбіжностей до нього, укладення якого між Сторонами є предметом судового спору у справі № 910/1766/19.» - судом апеляційної інстанції відхиляється як необґрунтовані, оскільки укладений в межах справи № 910/17766/19 договір охоплює визначений період правовідносин, яких не охоплюється в межах даної справи, і спір у справі № 910/17766/19 вирішено, про що постановлено Верховним Судом відповідну постанову.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що визначені законом підстави для включення пункту 7.6. до умов спірного договору - відсутні.

Щодо розбіжностей сторін до додатку 4, 5 та додатку 6 до договору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідач у протоколі розбіжностей від 14.01.2020 до Договору пропонував виключити у Додатку 4 до Договору слова та знаки «… розділу GEN 4.2 Збірника аеронавігаційної інформації України».

Проте, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відхилення запропонованих позивачем змін, оскільки розрахунок розміру плати проводиться саме у відповідності до п.2 GEN 4.2.4. Збірника аеронавігаційної інформації України та обов`язковий для всіх користувачів повітряного простору.

Крім того, у протоколі розбіжностей від 14.01.2020 до Договору, відповідач також пропонував виключити у Додатку 5 до Договору, яким визначено форму Акта здачі-приймання послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден, цитування пункту 3.7 Договору.

Проте, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині з огляду на те, що дублювання пункту 3.7. договору (в редакції позивача, яка прийнята судом першої інстанції) у Додатку 5 до Договору - не суперечить вищенаведеним нормам законодавства, не обмежує права відповідача та жодним чином не впливає на форму акту здачі-прийняття послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден, у зв`язку з чим підстави для виключення цитування пункту 3.7. договору з додатку 5 до договору.

Крім того, у Додатку 6 до Договору викладено форму рахунку Виконавця.

Відповідач пропонував виключити з Додатку 6 до Договору слова, знаки та цифри «Термін сплати до (дата) __________201_. Термін оскарження до (дата) _________ 20_ р.», а також замінити слова та знаки «Середньомісячний «заключний крос-курс», обчислений агентством «Рейтере» на основі щоденних курсів за місяць, що передує місяцю, протягом якого здійснюється політ» на слова та знаки «Середньомісячний «заключний крос-курс», обчислений агентством «Рейтере» на основі щоденних курсів попиту (BID) за місяць, що передує місяцю, протягом якого здійснюється політ.».

Вказана пропозиція була відхилена судом першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 параграфу 1 Документу Євроконтролю № 07.60.02, кінцева дата валютування на яку платіж має бути отриманий Євроконтролем зазначається у рахунку і не повинна перевищувати 30 днів з дня виставлення рахунка.

Таким чином, зазначення у рахунку терміну його оплати, що узгоджується з п. 3 GEN 4.2.4 Збірника аеронавігаційної інформації України та п.3 параграфу 1 Додатку 2 Умов оплати документу Євроконтролю N 07.60.02 «Умови застосування системи маршрутних зборів та умови оплати», який введено в дію Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1210 від 25.11.2009 «Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю N 07.60.02», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2010 р. за N 131 17426, - є законодавчо визначеною підставою для відхилення пропозиції відповідача в цій частині.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи дійшов висновку, що враховуючи обов`язковість для Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», як суб`єкта авіаційної діяльності, що здійснює діяльність в сфері повітряних перевезень пасажирів та вантажу та є споживачем послуг з АНО польотів ПС, які надаються Украерорухом, як провайдером аеронавігаційного обслуговування, укладення відповідного договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування, приймаючи до уваги, що надання/отримання послуг з АНО здійснюється на підставі укладеного договору, вимоги позивача про визнання договору укладеним, в редакції, яка викладена судом першої інстанції в резолютивній частині рішення - є законними обґрунтованими доведеними належними та допустимим доказами, та підлягають задоволенню з урахуванням мотивів, наведених у даній постанові.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. Усі інші доводи учасників справи оцінені судом апеляційної інстанції, і визнані такими, що не вливають правомірність ухваленого судом першої інстанції рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ч. 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 у справі № 910/1777/20 - підлягає зміні в мотивувальній частині, шляхом викладення її редакції в мотивувальній частині даної постанови, стосовно висновків щодо підпункту « 3) іншу необхідну інформацію згідно з додатками 3 та 3а до цього Договору», а в решті рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 у справі № 910/1777/20 підлягає залишенню без змін, оскільки доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни оскаржуваного рішення, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 277 ч. 4, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 (повний текст рішення складено 06.10.2020) - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 (повний текст рішення складено 06.10.2020) у справі № 910/1777/20 - змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції даної постанови.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 (повний текст рішення складено 06.10.2020) у справі № 910/1777/20 в резолютивній частині - залишити без змін.

4. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України».

5. Матеріали справи у справі № 910/1777/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 17.05.2021 після виходу суддів з відпустки.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді Є.Ю. Шаптала

С.Р. Станік