ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
30 квітня 2021 року Справа № 902/834/20
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Бучинська Г.Б.
при секретарі судового засідання Першко А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Фізичної особи-підприємця Рильського Костянтина Анатолійовича (Браславець Яна Юрійовича) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в справі №902/834/20
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК" на рішення Господарського суду Вінницької області від 29 грудня 2020 року в справі №902/834/20 (суддя - Яремчук Ю.О.)
за позовом Фізичної особи-підприємця Рильського Костянтина Анатолійовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВіК"
про витребування майна з чужого незаконного володіння вартістю 678 393 грн 11 коп.
за участю представників сторін:
від Позивача - не з`явився;
від Відповідача - не з`явився.
Фізична особа-підприємець Рильський Костянтин Анатолійович (надалі - Позивач) звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіК» (надалі - Відповідач ) про витребування від Відповідача на користь Позивача обладнання, яке належить на праві приватної власності Позивачу та зобов`язати Відповідача повернути Позивачу обладнання, перелік якого зазначений в прохальній частині позовної заяви.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 29 травня 2020 року (том 2, а.с. 136-149) позов задоволено частково. Витребувано з чужого незаконного володіння Відповідача обладнання, яке належить на праві приватної власності Позивачу та зобов`язано Відповідача повернути Позивачу вказане обладнання, перелік якого наведено в резолютивній частині оскаржуваного рішення.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (том 3, а.с. 2-10), в якій просив скасувати рішення Господарського суду Вінницької області та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15 лютого 2021 року було відкрито апеляційне провадження у справі № 902/834/20 за апеляційною скаргою Відповідача. Запропоновано Позивачу по справі подати відзив та письмові пояснення на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 березня 2021 року було призначено справу № 902/834/20 до розгляду на 14 квітня 2021 року об 15:30 год.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14 квітня 2021 року в справі №902/834/20 відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача про призначення комплексної техніко-криміналістичної, почеркознавчої експертизи документів. Апеляційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду Вінницької області від 29 грудня 2020 року в справі №902/834/20 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Вінницької області від 29 грудня 2020 року в справі №902/834/20 залишено без змін.

На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 20 квітня 2021 року від представника Позивача (Браславець Я.Ю.) надійшла заява із додатками (про яку він безпосередньо зазначав у своєму клопотанні про приєднання доказів до матеріалів справи від 12 квітня 2021 року, яка була подана до судового розгляду даної справи та винесення постанови; том 3, а.с. 78), в якій він просив ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з Відповідача на корить Позивача судові витрати на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у розмірі 15000 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21 квітня 2021 року було призначено до розгляду заяву представника Позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу на 30 квітня 2021 року на 10:00 год..

27 квітня 2021 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника Позивача про розгляд заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу без участі представника Позивача.

30 квітня 2021 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Відповідача надійшли заперечення на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій Відповідач просив відмови в задоволенні клопотання представника Позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Також, Відповідач зазначив, що договір про надання правничої допомоги не містить детального опису послуг та детальний розрахунок не містить в собі детального опису робіт та послуг, а ті що є дублюють одна одну.

В судове засідання від 30 квітня 2021 року представники Позивача та Відповідача не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, та розглянувши заяву представника Позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд констатує, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України: учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (а саме: - подання (заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи); зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

За положеннями частини 1 статті 123 ГПК України вбачається що, судові витрати складаються з: судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу дії статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність": гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

20 квітня 2021 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення по даній справі про розподіл витрат на професійну правничу допомогу (том 3, а.с. 96-97). До даної заяви представником Позивача було долучено: детальний розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції від 12 січня 2021 року; договір про надання правової допомоги №02/21-г/2 від 18 лютого 2021 року; додаток № 1 до договору №02/21-г/2 від 18 лютого 2021 року; квитанцію від 18 лютого 2021 року про отримання коштів в сумі 15000 від Позивача (том 3, а.с. 98-103).

Згідно детального розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу вартість послуг представника Позивача під час розгляду справи апеляційним господарським судом складає 15000 грн (том 3, а.с. 98), а саме: консультування клієнта; узгодження правової позиції по справі; вивчення нормативно-правової бази; підготовки та направлення відзиву на апеляційну скаргу по справі №902/834/20; підготовка запиту; підготовка додаткових пояснень по справі.

З долучених до матеріалів справи доказів (в розрізі зазначення в клопотанні про приєднання доказів в суді апеляційної інстанції до винесення постанови щодо понесення судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 15000 грн) вбачається дотримання представником Позивача вимог частини 8 статті 129 ГПК України, а саме: щодо подання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката саму в суді апеляційної інстанції протягом п`яти днів, після заявлення представником Позивача про такі судові витрати.

Крім того, представником Позивача ще до розгляду справи в суді апеляційної інстанції було подано докази на підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката, котрі ним подаються (том 3, а.с. 78-83).

При цьому, колегія суду апеляційної інстанції констатує, що апеляційним господарським судом за результатами розгляду апеляційної скарги, поданої Відповідачем, апеляційну скаргу Відповідача залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Вінницької області від 29 грудня 2020 року в справі №902/834/20 залишено без змін.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, 18 лютого 2021 року між Браславець Я.Ю. (адвокат) та Позивачем (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №02/21-г/2 (том 3, а.с. 79-80).

Сторонами погоджено предмет договору, а саме: виконання обов`язків з надання правової допомоги в частині консультування, підготовки необхідних документів та представництво інтересів клієнта по справі №902/834/20, яка розглядається в Північно-західному апеляційному господарському суді.

Суд апеляційної інстанції констатує, що вартість роботи Адвоката під час надання послуг, яка складає 15000 грн погоджено в пункті 1 Додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 18 лютого 2021 року (том 3, а.с. 80).

Щодо заперечень Відповідача, що договір про надання правничої допомоги не містить детального опису послуг та детальний розрахунок не містить в собі детального опису робіт та послуг, а ті що є дублюють одна одну, то колегія суддів зауважу наступне.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з наведеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг, відзиву та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (дана правова позиція висвітлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Окрім того, зазначення стороною у відзиві на апеляційну скаргу про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених на складання відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв, є витратами на правничу допомогу.

Дана позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі №644/5503/17.

Колегія суддів враховує , що адвокат Браславець Я.Ю. готував та подавав відзив на апеляційну скаргу Відповідача (том 3, а.с. 34-48), додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу (том 3, а.с. 70-72), готував запит про надання інформації до експертної установи (том 3, а.с. 73).

Отже колегія суддів приходить до висновку, що із досліджених та поданих до матеріалів справи доказів вбачається, що в рамках даної справи адвокат Браславець Я.Ю. надавав правову допомогу Позивачу.

При цьому суд виносячи рішення щодо розподілу судових витрат враховує саме факт того, що судом майже повністю задоволено позов особи, котру представляє адвокат, котрий подав заяву про відшкодування судових витрат.

Що ж стосується заперечень Відповідача з-приводу того, що адвокат Браславець Я.Ю. не брав безпосередньої участі в судовому засіданні, то колегія суддів дослідивши детальний розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу констатує, що даний розрахунок не містить такої послуги: участь в судовому засіданні.

Окрім того, відсутність представника Позивача в судовому засіданні не позбавляє його права щодо подання заяви про відшкодування понесених ним витрат та не нівелює інші дії представника вчиненні з метою представництва інтересів свого клієнта (як то готування відзиву та інших процесуальних докуметів).

Що ж до заперечень Відповідача стосовного того, що детальний розрахунок судових витрат на правничу допомогу був складений адвокатом Браславець Я.Ю. 12 січня 2021 року, тобто за 33 дні до відкриття апеляційного провадження, а тому на переконання Відповідача не може бути прийнятий судом як доказ, то колегія суддів вважає такі заперечення безпідставними та не приймає їх до уваги з огляду на таке.

По-перше, Відповідач залишає поза увагою ту обставину, що Позивачу за довго до відкриття апеляційного провадження було відомо про подання апеляційної скарги Відповідачем на рішення Господарського суду Вінницької області, в зв`язку із направленням Відповідачем на адресу Позивача апеляційної скарги та додатків до неї (том 3, а.с. 16), що не позбавляло можливості Позивача звернутися за професійною правничою допомогою до адвоката з метою підготовки своєї позиція та відзиву на апеляційну скаргу; по-друге, детальний розрахунок не містить будь-якої послуги яка б містила прив`язку до виконання її в часових рамках в залежності від відкриття апеляційного провадження; по-третє всі послуги пов`язані із вчиненням адвокатом дій щодо формування та підтоговки позиції Позивача саме з-приводу подання апеляційної скарги; по-четверте, складання детального розрахунку перед відкриттям апеляційного провадження (зокрема за 33 дні) не свідчить про ненадання адвокатом правничої допомоги відповідно до послуг, зазначених у детальному розрахунку, зважаючи на зазначення номеру справи по якій надаються такі послуги; по-п`яте, матеріали справи містять належні докази (а саме: відзив на апеляційну скаргу, запит, додаткові пояснення), які свідчать про виконання адвокатом Брасловець Я.Ю. завдань та надання послуг, зазначених в детальному розрахунку суми судових витрат по справі №902/834/20, а також про оплату даних послуг адвокату.

Також апеляційний господарський суд бере до уваги факт того, що адвокатом Брасловець Я.Ю. завчасно було повідомлено апеляційний господарський суд про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу із долученням відповідних доказів.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги .

Отже, достатньо підставою для визначення суми гонорару є його фіксований розмір та умови виплати у договорі про надання правової допомоги.

Окрім того, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачає такої обов`язкової умови сплати гонорару як складення сторонами акту виконаних робіт. Тому достатніми доказами надання правничої допомоги є наданий договір в котрому міститься фіксована сума гонорару та зазначення характеру послуг, котрі надаються адвокатом.

Суд констатує при цьому, що Об`єднана Палата Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року зробила наступний правовий висновок, що: «витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено».

Таким чином, достатньо підставою для покладення на іншу сторону витрат на правничу допомогу є доведений факт їх обсягу та реального виконання, навіть за відсутності відомостей про перерахування коштів на користь адвоката.

Окрім того у постанові від 3 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, разом із тим, у частині 5 наведеної норми визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат; розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При цьому, колегія суддів констатує, що письмові заперечення Відповідача не містять будь-яких обгрунтувань щодо співмірності судових витрат, окрім заперечень щодо детального розрахунку судових витрат.

Окрім того, колегія суддів враховує, те що предметом позовних вимог є витребування майна з чужого незаконного володіння, де зазначено 64 позиції, які потребують доведеності речового права по кожній із позицій із наведенням матеріально-правових підстав позовних вимог (що свідчить про складність даної справи).

Згідно із частиною 5 статтею 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В силу дії частини 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що апеляційним господарським судом залишено без задоволення апеляційну скаргу Відповідача в контексті недоведеності з боку Відповідача неспівмірності заявлених Позивачем судових витрат, відповідно до вищезазначеної норми діючого законодавства України судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 15000 грн підлягають покладенню на Відповідача.

З огляду на усе вищеописане у даній судовій постанові, беручи до уваги доведення адвокатом Браславець Я.Ю. обставин надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, погодження суми гонорару (оскільки сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи) та недоведеності обставин щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, зважаючи на факт відмови в задоволенні апеляційної скарги Відповідача, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність покладення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 15000 грн на Відповідача.

Керуючись стяттми 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Фізичної особи-підприємця Рильського Костянтина Анатолійовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в справі №902/834/20 - задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВіК" (21001, м. Вінниця, вул. Острозького, буд. 55, офіс 102, ) на користь Рильського Костянтина Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , код ідентифікаційний НОМЕР_1 ) - 15 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. Господарському суду Вінницької області видати відповідний наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Справу № 902/834/20 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови виготовлено 11 травня 2021 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.