Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/42/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Нетішинської міської ради Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дімбудмаркет"

про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 118 889 грн 60 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Брянчик Н.О., довіреність № 6 від 04.01.2021 р.

від відповідача - не з`явився.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск DVD-R, серійний номер MAP643XG31014027.

У судовому засіданні 26 квітня 2021 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2021 року Нетішинська міська рада Хмельницької області (далі - Рада, позивач) звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дімбудмаркет" (далі - Товариство, відповідач) про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 118 889 грн 60 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з 08.09.2018 р. по 31.12.2020 р. використовував земельну ділянку площею 0,5957 га по вул. Промислова, 1/16 в м. Нетішин з кадастровим номером :02:007:0934 без виникнення права власності, користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Внаслідок використання відповідачем вищевказаної земельної ділянки без укладення договору оренди землі, місцевий бюджет Нетішинської міської ради упродовж тривалого часу недоотримав значних коштів у вигляді орендної плати за використання спірної земельної ділянки. Таким чином, відповідно до статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 118 889 грн 60 коп. за період з 08.09.2018 р. по 31.12.2020 р. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Ухвалою суду від 28 січня 2021 року позовну заяву Ради від 14.01.2021 р. № 28/01-05-132/2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22 лютого 2021 року.

22 лютого 2021 року від Товариства на електронну адресу суду надійшло клопотання від 22.02.2021 р. про відкладення розгляду справи з додатками (а.с. 93-98). В клопотанні відповідач зазначив, що копію позову з додатками Товариство не отримало, а відтак не можливо надати відзив на позовну заяву і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову у строк, встановлений судом. Відтак, відповідач зазначив, що йому потрібен час для ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року підготовче засідання відкладено на 18 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 18 березня 2021 року строк підготовчого провадження у даній справі продовжено на 30 днів до 28 квітня 2021 року включно, а підготовче засідання відкладено на 15 квітня 2021 року.

Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року підготовче провадження у даній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 26 квітня 2021 року.

У судовому засіданні 26 квітня 2021 року представник Ради підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання 26 квітня 2021 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання повідомлявся належним чином.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів ГПК України, ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 28 січня 2021 року, відправлена відповідачу на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 33028, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, буд. 14, оф. 13, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 89-91).

Станом на 22 лютого 2021 року за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що місцезнаходження Товариства є: 33028, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, буд. 14, оф. 13.

Ухвала суду від 22 лютого 2021 року про відкладення підготовчого засідання, відправлена відповідачу на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 33028, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, буд. 14, оф. 13, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 102-104).

Станом на 18 березня 2021 року за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що місцезнаходження Товариства є: 33028, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, буд. 14, оф. 13.

Ухвала суду від 18 березня 2021 року про продовження строку підготовчого провадження та про відкладення підготовчого засідання, відправлена відповідачу на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 33028, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, буд. 14, оф. 13, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 123-125).

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що 25.03.2021 р. здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, Товариства, зокрема змінено місцезнаходження останнього на: 35800, Рівненська обл., м. Острог, вул. Кривоноса Максима, буд. 32.

Враховуючи зміну місцезнаходження відповідача ухвала суду від 15 квітня 2021 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, надіслана останньому на адресу: 35800, Рівненська обл., м. Острог, вул. Кривоноса Максима, буд. 32, та отримана Товариством, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № 389 (а.с. 141).

За вказаних обставин, у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду).

У той же час повторне відкладення розгляду справи може призвести до виходу за межі встановлених чинним ГПК України строків розгляду господарських спорів та порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, суд вважає, що всі необхідні докази для вирішення спору по суті залучено до матеріалів справи. Інших додаткових доказів судом у відповідача не витребовувалось, а явка останнього в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Ради, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дімбудмаркет" набуло право власності на об`єкти нерухомого майна:

- будівлю, теслярсько-опалубної майстерні, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105 загальною площею 734,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Промислова, 1/16д. Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Франовською Л.С. та зареєстрований в реєстрі за номером 1098 від 06.09.2018 р.;

- будівлю, деревообробного господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105 загальною площею 535,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Промислова, 1/16а. Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Франовською Л.С. та зареєстрований в реєстрі за номером 1094 від 06.09.2018 р.;

- будівлю, лісосушильна камера з навісом, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна105 загальною площею 86,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Промислова, 1/16в. Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Франовською Л.С. та зареєстрований в реєстрі за номером 1105 від 07.09.2018 р.

Після набуття права власності на нежитлові будівлі, відповідач звернувся до Ради з листом за вихідним номером 01/17-01 від 17.01.2019 р., відповідно до якого просив передати у власність Товариству шляхом продажу земельну ділянку площею 0,5957 га з кадастром номером :02:007:0934, на якій розміщені належні йому нежитлові будівлі та надав згоду на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки (а.с. 23).

1 березня 2019 року з метою розгляду звернення Товариства, Радою VII скликання на п`ятдесят другій сесії прийнято рішення № 52/3587 "Про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,5957 га, для її продажу Товариству" (а.с. 24).

11 вересня 2019 року виконавчим комітетом Ради направлено на адресу Товариства лист від 11.09.2019 р. за вихідним номером 22/01-08-3011/2011, згідно з яким надано для підписання договір про сплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки площею 0,5957 га, для її продажу, у двох примірниках (а.с. 26-31).

В той час, як зазначив позивач, Товариство не надало відповіді на вищезазначений лист, авансовий внесок не сплатило та не повернуло до Ради підписаний примірник договору про сплату авансового внеску.

Як зазначив позивач, станом на момент подання позовної заяви договір про оплату авансового внеску відповідачем не підписано та не надано один примірник для Ради.

Також позивач зазначив, що без укладеного сторонами договору виконавчий комітет Ради не в праві самостійно замовити проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки.

На думку позивача, зволікання в укладенні договору свідчить про ухилення відповідача від плати за користування земельною ділянкою комунальної власності, внаслідок чого місцевий бюджет зазнає значних втрат.

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, власником земельної ділянки площею 0,5957 га з кадастровим номером :02:007:0934 та цільовим призначенням 11.03 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій є територіальна громада м. Нетішина в особі Нетішинської міської ради.

З матеріалів справи вбачається, що Рада зверталася до Товариства з претензією про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою площею 0,5957 га без правовстановлюючих документів (а.с. 35-36). Факт надсилання претензії підтверджується описом вкладення від 27.05.2020 р., накладною 735 від 27.05.2020 р. та фіскальним чеком від 27.05.2020 р. (а.с. 52-53). Вимогою претензії було стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені. Також претензією відповідачу було повідомлено, що відповідно до пункту г) частини п`ятої статті 128 ЗК України підставою для відмови у продажі земельної ділянки є відмова від укладення договору про сплату авансового внеску. У зв`язку з чим Рада просила направити клопотання про передачу спірної земельної ділянки в оренду для прийняття відповідного рішення.

Як зазначив позивач та встановлено судом, відповідач претензію, за допомогою засобів поштового зв`язку, не отримав тому її було повернуто відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового Однак, з матеріалів справи вбачається, що представник відповідача Мандрицький В.В. отримав претензію особисто 30.06.2020 р., що підтверджується підписом останнього на першій сторінці претензії.

Як вбачається з матеріалів справи Радою здійснено заходи самоврядного контролю з питань використання та охорони земель територіальної громади, додержання вимог земельного законодавства, зокрема представниками виконавчого комітету Ради проведено перевірку використання земельної ділянки, якою встановлено факт використання Товариством земельної ділянки територіальної громади Ради площею 0,5957 га без правовстановлюючих документів, про що складено акт обстеження земельної ділянки від 6 серпня 2019 року № 30/2019 (а.с. 54).

Відповідно до положень ст. 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Як вбачається зі статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом глави 15 ЗК України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Нормами статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт в частини першої статті 96 ЗК України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст. 125 ЗК України).

Згідно зі ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Судом встановлено, що відповідач є власником об`єктів нерухомого майна, а саме:

- будівлі, теслярсько-опалубної майстерні, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105 загальною площею 734,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Промислова, 1/16д;

- будівлі, деревообробного господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105 загальною площею 535,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Промислова, 1/16а;

- будівлі, лісосушильна камера з навісом, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна105 загальною площею 86,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Промислова, 1/16в, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 40-42).

Земельна ділянка площею 0,5957 га, кадастровий номер :02:007:0934, на якій розташовані нежитлові приміщення, належить до комунальної форми власності.

Відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку.

Єдиною можливою формою здійснення плати за землю для відповідача, як землекористувача, є орендна плата на підставі договору оренди земельної ділянки.

Матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем права користування зазначеною земельною ділянкою, зокрема укладення відповідного договору оренди з Радою та державної реєстрації такого права.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Таким чином, відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, що мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2017 р. у справі № 922/3412/17.

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Предметом позову в даній справі є стягнення з власника нежитлових будівель безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на підставі статей 1212, 1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою, на якій, як стверджує позивач, ці нежитлові будівлі розміщені.

У позовній заяві підставами позову позивач зазначив, що відповідач за відсутності діючого договору оренди земельної ділянки не сплачував за користування земельною ділянкою, а тому безпідставно зберіг кошти за рахунок позивача, які зобов`язаний повернути на підставі статей 1212, 1214 ЦК України.

Таким чином, позивач у даній справі мав надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі" у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів)) основою для визначення розміру якої для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, оформлена як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.10.2019 р. у справі № 904/4737/18, від 11.09.2019 р. у справі № 922/393/18, від 13.02.2019 р. у справі № 922/392/18, від 07.02.2019 р. у справі №922/3639/17, від 06.02.2018 р. у справі № 923/921/17.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч. 4 ст. 79-1 ЗК України).

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч. 9 ст. 79-1 ЗК України).

З приписів наведеної норми права вбачається, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Таким чином, для встановлення розміру земельної ділянки, яку використовує особа, вона повинна бути сформована як об`єкт цивільних прав в розумінні ст. 79-1 ЗК України, а для розрахунку безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати необхідний витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

За встановлених судом обставин, земельна ділянка площею 0,5957 га, кадастровий номер :02:007:0934, розташована за адресою: м. Нетішин, вул. Промислова, буд. 1/16, сформована як об`єкт цивільних прав.

Заборгованість розрахована позивачем за користування земельною ділянкою площею 0,5957 га за період з 08.09.2018 р. по 31.12.2020 р.

Згідно розрахунку, наданого позивачем і перевіреного судом (а.с. 15-16), розмір вартості майна безпідставно збереженого відповідачем за період з 08.09.2018 р. по 31.12.2020 р. становить у загальному розмірі 118 889 грн 60 коп.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи правомірне володіння та використання відповідачем нежитлових приміщень по вул. Промислова, 1/16, оскільки останні належать йому на праві власності, сформування вказаної земельної ділянки, як об`єкту цивільних прав, заявлення до стягнення з відповідача суму безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 08.09.2018 р. по 31.12.2020 р., тобто за період коли вказана земельна ділянка була сформована, наявність у матеріалах справи витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної, проте відповідне право щодо вказаної земельної ділянки за відповідачем не зареєстровано, а також враховуючи те, що відповідачем повідомлені у позові обставини не спростовані, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Нетішинської міської ради Хмельницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дімбудмаркет" про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 118 889 грн 60 коп. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі в сумі 2 270 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дімбудмаркет" (35800, Рівненська обл., м. Острог, вул. Кривоноса Максима, буд. 32, ) на користь Нетішинської міської ради Хмельницької області (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Шевченка, буд. 1, ) безпідставно збережені кошти в сумі 118 889 (сто вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 60 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дімбудмаркет" (35800, Рівненська обл., м. Острог, вул. Кривоноса Максима, буд. 32, ) на користь виконавчого комітету Нетішинської міської ради (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Шевченка, буд. 1, ) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 6 травня 2021 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Шевченка, буд. 1);

3 - відповідачу (35800, Рівненська обл., м. Острог, вул. Кривоноса Максима, буд. 32).