Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"12" травня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/37/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

cудді: Прядко О.В.,

секретар судового засідання: Чухалова О.А.

розглянувши справу за позовом: Овруцької районної спілки споживчих товариств

до: Фізичної особи-підприємця Казанецького Юрія Михайловича

про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на

нерухоме майно

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Шмуйло А.Д. - ордер серії АІ №1095544 від 10.03.2021 (в режимі

відеоконференції);

ВСТАНОВИВ:

Овруцька районна спілка споживчих товариств звернулась до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Казанецького Юрія Михайловича, в якому просить суд:

- припинити право спільної часткової власності Овруцької районної спілки споживчих товариств (місцезнаходження: 11101, Житомирська область, м. Овруч, вул. Тараса Шевченка, 28, ) на 3/5 частин нежитлового приміщення магазину №3, розташованого за адресою: вул. Тараса Шевченка (Радянська), 51, м. Овруч, Житомирська область;

- визнати за Овруцькою районною спілкою споживчих товариств (місцезнаходження: 11101, Житомирська область, м. Овруч, вул. Тараса Шевченка, 28, ) право власності на належні 3/5 частини нежитлового приміщення магазину №3, розташованого за адресою: вул. Тараса Шевченка (Радянська), 51, м. Овруч, Житомирська область, в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно у складі приміщень: 1-1 торгової зали площею 93,8 кв.м; 1-2 топочної площею 4,0 кв.м; 1-3 вбиральні площею 2,9 кв.м; 1-4 кладової площею 2,2 кв.м.

Ухвалою суду від 18.01.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк у 10 днів з дня вручення ухвали для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків.

Ухвалою суду від 29.01.2021 позовну заяву Овруцької районної спілки споживчих товариств прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 26.03.2021.

15.03.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі з посиланням на п.п. 1,2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Зокрема, відповідач вказує, що у спірних правовідносинах відповідач виступає як фізична особа, оскільки у матеріалах справи відсутні докази використання приміщення магазину у господарській діяльності відповідачем як підприємцем, тому справа у цьому спорі має бути розглянута за правилами цивільного судочинства.

Позивач у відповіді на відзив вказує, що оскільки придбане приміщення використовується відповідачем у господарській діяльності, то вирішення спору відноситься до підвідомчості господарського суду.

Ухвалою суду від 26.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 22.04.2021.

Ухвалою суду від 22.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 12.05.2021 на підставі ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено підготовче судове засідання на 12.05.2021.

11.05.2021 від представника позивача надійшов відзив на заяву про надання додаткових пояснень та долучення до матеріалів справи документів, в якому зокрема, позивач просив судове засідання проводити без участі представника Овруцької райССТ.

У судовому засіданні 12.05.2021 представник відповідача заяву про закриття провадження підтримав, просив суд її задоволити.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено наступне.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.37) ОСОБА_1 , є фізичною особою- підприємцем.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2007, 04.01.2008 зареєстровано право власності на нерухоме майно (нежиле приміщення магазину загальною площею 175 кв.м) за адресою АДРЕСА_1 .

11.01.2021 між Овруцькою міською радою та ОСОБА_1 , як фізичною особою, укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець передав орендарю ( ОСОБА_1 ) у строкове платне користування земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 08.02.2021 №244068711 за відповідачем як фізичною особою зареєстровано право оренди на вищезазначену земельну ділянку на підставі договору оренди від 11.01.2021.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Відповідно до ст.19 Цивільного кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних та інших правовідносинах, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п.6 ч.1 ст.20 ГПК України).

Відповідно до ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно із ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Водночас наявність у фізичної особи статусу суб`єкта господарювання не означає, що усі правовідносини з її участю є господарськими. Так, неодмінними ознаками господарської діяльності є сфера суспільного виробництва з метою задоволення не власних потреб виробника, а інших осіб, поєднання приватного інтересу, наприклад, здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку.

Для встановлення факту користування відповідачем приміщенням магазину з метою здійснення господарської діяльності, суд має встановити використання відповідачем приміщення магазину з метою реалізації господарської компетенції, здійснення прав та обов`язків у сфері суспільного виробництва.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина друга статті 50 ЦК України).

Підприємець - це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на заняття самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Цивільні права й обов`язки фізичної особи, зокрема право власності та право оренди на земельну ділянку, набуваються та здійснюються у порядку реалізації цивільної дієздатності цієї особи.

Наявність у фізичної особи статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту її державної реєстрації як ФОП вона виступає в такій якості у всіх правовідносинах, зокрема і щодо належного їй на праві власності нерухомого майна та земельних правовідносин, пов`язаних із правами на земельну ділянку під розміщеним на ній об`єктом нерухомого майна.

Відповідно до статей 319 та 320 Цивільного кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, у тому числі для здійснення підприємницької діяльності.

Фізична особа може користуватися об`єктом нерухомості (приміщенням магазину) з різними цілями - як пов`язаними зі здійсненням нею господарської діяльності, так і ні. Користування таким об`єктом нерухомості не свідчить про господарський характер відносин.

Для встановлення факту користування приміщенням магазину з метою здійснення господарської чи підприємницької діяльності позивач мав довести суду факт здійснення фізичною особою-підприємцем певної господарської діяльності.

Суд встановив, що договір купівлі-продажу частини нежитлового приміщення магазину, що знаходиться в АДРЕСА_1 загальною площею 72,1кв.м, укладено 14.12.2007 між Овруцькою районною спілкою споживчих товариств та ОСОБА_1 як фізичною особою.

Відповідно до договору оренди нежитлового приміщення № 01/12/2018 від 01.12.2018 вищевказана частина нежитлового приміщення була передана ОСОБА_1 , як фізичною особою, у оренду фізичній особі-підприємцю Казанецькій В.Ю.

В подальшому, 11.01.2021 між Овруцькою міською радою та ОСОБА_1 , як фізичною особою, договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець передав орендарю ( ОСОБА_1 ) у строкове платне користування земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 ; цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Суд звертає увагу, що хоча позивач і визначив відповідача у цій справі як фізичну особу-підприємця, однак усі звернення з метою вирішення спору адресувалися ОСОБА_1 як фізичній особі.

Докази використання відповідачем приміщення магазину у господарській діяльності у матеріалах справи відсутні, тому не має правового значення для питання підвідомчості даного спору той факт, що одним із видів діяльності відповідача як фізичної особи-підприємця є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20 згідно КВЕД).

Суд дійшов висновку, що належних доказів, які підтверджують використання спірного майна відповідачем в комерційних цілях, позивачем не надано, тож відповідач у спірних правовідносинах виступає як фізична особа, а не як суб`єкт господарювання.

Наявність у відповідача статусу підприємця не свідчить про те, що він виступає у такій якості, зокрема, у правовідносинах з володіння нерухомим майном та користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Суд також враховує висновки, що містяться в Постановах Великої Палати Верховного суду від 12.06.2018 у справі № 922/3204/17, від 17.10.2018 у справі №922/2972/17, від 09.04.2019 у справі №910/19687/17, від 15.05.2019 у справі №904/10132/17, від 19.06.2019 у справі № 904/4713/18, від 25.02.2020 у справі №916/385/19.

Згідно із п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно ч.2 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

За цих підстав, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 231, 233-235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 17.05.2021

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам - рек.