ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" травня 2021 р. Справа № 903/47/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Павлюк І.Ю.

судді Тимошенко О.М.

судді Юрчук М.І.

без виклику сторін у справі

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут"

на рішення Господарського суду Волинської області, ухваленого 30.03.21р. суддею Гарбар І.О. о 11:39 год. у м.Луцьку, повний текст складено 31.03.21р.

у справі № 903/47/21

за позовом Заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі

- Міністерства охорони здоров`я України,

- Державної установи "Волинський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України",

- Західного офісу Держаудитслужби

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут"

про стягнення 73978,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 30.03.2021р. у справі №903/47/21 позов Заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я України, Державної установи "Волинський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України", Західного офісу Держаудитслужби до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" про стягнення 73978,15грн. - задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" на користь Державної установи "Волинський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" 73978,15грн..

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" на користь Волинської обласної прокуратури 2270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та ухвали нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №903/47/21/2662/21 від 22.04.2021р. матеріали справи №903/47/21 витребувано з Господарського суду Волинської області.

29.04.2021р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли справи №903/47/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.04.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.03.21р. у справі №903/47/21, ухвалено розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.03.2021р. у справі №903/47/21 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Також, запропоновано учасникам справи подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в порядку ст.263 ГПК України протягом 10 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

12.05.2021р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" надійшло клопотання від 07.05.2021р. №VLz-CK-2940, в якому просить зупинити провадження у справі №903/47/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №927/491/19.

Зокрема, обґрунтовуючи подане клопотання ТОВ "Волиньгаз Збут" покликається на те, що об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглядається справа №927/491/19 за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 253 229,67грн. (ухвала об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.03.2021р. у справі №927/491/19 розміщена в ЄДРСР). Предметом позову у вказаній справі є вимога заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури, який звернувся в інтересах держави в особі відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації з позовом до ТОВ "АС", у якому просить визнати недійсними додаткові угоди від 05.09.2018р. №2, від 17.09.2018р. №3, від 25.09.2018р. №4, від 16.10.2018р. №5 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018р. №621(18)Б, укладені між сторонами, та стягнути з ТОВ "АС" 253 229,67грн. надмірно сплачених позивачем грошових коштів. Вважає, що предмет у справі №927/491/19 та у даній справі є тотожними, оскільки оскаржуються правочини щодо постачання природного газу через збільшення ціни, що суперечить приписам Закону України "Про публічні закупівлі" та повернення безпідставно набутих коштів на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України, що свідчить про їх подібність.

Дослідивши обставини справи, предмет та підстави позову, оскаржуване рішення суду першої інстанції, підстави його оскарження, судова колегія дійшла наступних висновків.

Колегією суддів з`ясовано, що предметом позову у даній справі №903/47/21 є вимога прокурора до відповідача про стягнення на користь Державної установи "Волинський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" безпідставно сплачених коштів в сумі 73 978,15грн. у зв`язку з укладенням додаткових угод №1 від 19.03.2018р., №2 від №3 від 21.03.2018р., №4 від 22.03.2018р., №5 від 23.03.2018р., №6 від 04.06.2018р., №7 від 06.08.2018р., №8 від 24.09.2018р., №9 від 25.09.2018р., №10 від 04.10.2018р., №11 від 17.12.2018р. до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВVLz362-18 від 14.03.2018р.. Зокрема, обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор покликається на те, що вказані додаткові угоди укладені всупереч вимогам ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі", дані правочини є нікчемними, а тому не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з їх недійсністю. У зв`язку з цим, Заступник керівника Луцької окружної прокуратури вважає, що при вирішенні даного спору до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення ст.1212 ЦК України.

Водночас судом апеляційної інстанції встановлено, що об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглядається справа №927/491/19 за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 253 229,67грн.. Зокрема, предметом позову у вказаній справі є вимога Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури, який звернувся в інтересах держави в особі відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації з позовом до ТОВ "АС", у якому просить визнати недійсними додаткові угоди від 05.09.2018р. №2, від 17.09.2018р. №3, від 25.09.2018р. №4, від 16.10.2018р. №5 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 № 621(18)Б, укладені між сторонами, та стягнути з ТОВ "АС" 253 229,67 грн. надмірно сплачених позивачем грошових коштів. Так, позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок укладення додаткових угод збільшилась ціна природного газу для позивача; спірні додаткові угоди укладені без належних на те підстав та обґрунтованого документального підтвердження щодо підвищення ціни природного газу упродовж вересня-жовтня 2018 року, чим порушено норми статей 3, 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та умови договору; оскільки позивач сплачував кошти за поставлений природний газ відповідно до цін, вказаних у спірних додаткових угодах, тобто за збільшеними цінами, надмірно сплачені позивачем кошти у сумі 253229,67грн. підлягають стягненню із відповідача. Господарський суд Чернігівської області рішенням від 19.12.2019р. позов задовольнив. Рішення суду першої інстанції мотивоване наявністю правових підстав для визнання спірних додаткових угод недійсними з посиланням на приписи статей 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) як таких, що укладені з порушенням ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі", з огляду на встановлені судом обставини реального коливання цін на товар на рівні значно нижчому, ніж погоджено сторонами у спірних додаткових угодах; внаслідок неправомірного збільшення ціни на газ шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата позивачем коштів у розмірі 253 229,67грн..

Північний апеляційний господарський суд постановою від 03.09.2020р. змінив мотивувальну частину рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019р., виклавши її в редакції цієї постанови; резолютивну частину рішення залишив без змін.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у сторін не було підстав для збільшення ціни договору відповідно до п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки ТОВ "АС" направляючи листи-пропозиції щодо внесення змін до договору поставки газу від 02.08.2018р. не надало доказів наявності коливання на ринку щодо товару "природний газ видобутий в Україні" у відсотковому співвідношенні до ринкової вартості газу на момент укладення договору поставки. Відтак, усі зміни, внесені оспорюваними додатковими угодами, суперечать положенням статей 3, 36 Закону України "Про публічні закупівлі", що має наслідком визнання їх недійсними в порядку статей 203, 215 ЦК України.

Не погодившись з судовими рішеннями попередніх інстанцій, ТОВ "АС" подало касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу, з посиланням на приписи ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), мотивовано тим, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень порушили положення ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України "Про прокуратуру", статей 53, 226, 275, 278 ГПК України, при цьому не застосували п.2 ч.1 ст.226 ГПК України та не врахували висновки Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах, а саме: від 06.08.2019р. у справі №910/6144/18, від 06.08.2019р. у справі №912/2529/18, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 31.10.2018р. у справі №910/6814/17, від 21.12.2018р. у справі №922/901/17, від 07.12.2018р. у справі №924/1256/17, від 23.10.2018р. у справі №926/03/18, від 23.09.2018р. у справі №924/1237/17, від 06.02.2019р. у справі №927/246/18, 26.02.2019р. у справі №920/284/18, від 03.04.2019р. у справі №909/63/18, від 17.04.2019р. у справі №916/641/18, від 31.07.2019р. у справі №916/2914/18, від 06.08.2019р. у справі №912/2529/18, від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18, від 17.08.2020р. у справі №912/73/19 та у постанові Вищого господарського суду України від 22.06.2017р. у справі №911/540/15.

Серед іншого ТОВ "АС" відзначало, що прокурор обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки визнання нікчемного правочину недійсним не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. При цьому суди попередніх інстанцій залишили даний факт поза увагою та відповідно не врахували висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.06.2019р. у справі №916/3156/17.

Також скаржник вказував, що господарські суди безпідставно застосували до спірних правовідносин положення ст.1212 ЦК України щодо застосування наслідків безпідставного збагачення у договірних відносинах, оскільки таке застосування не узгоджується з практикою застосування норми права у подібних правовідносинах, встановленою Верховним Судом у справах №912/895/18 та №927/491/19.

Верховний Суд ухвалою від 22.12.2020р. відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "АС", а ухвалою від 19.02.2021р. колегія суддів передала цю справу на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог ч.4 ст.36 цього Закону.

Аналіз положень статей 37, 43 Закону України "Про публічні закупівлі", статей 15, 16, 203, 215 ЦК України дає змогу дійти висновку, що якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачено, оскільки нікчемним правочин є в силу закону. Такий спосіб захисту як визнання недійсним нікчемного правочину не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину, також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Крім цього, здійснивши системний аналіз положень статей 11, 1212 ЦК України, колегія суддів зазначила, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою виникнення у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, оскільки отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, можливість застосовувати ст.1212 ЦК України виникає тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Визнаючи недійсними спірні додаткові угоди та вказуючи на безпідставність перерахування коштів, суди мають досліджувати можливість при визнанні їх недійсними стягувати спірні кошти на підставі ст.1212 ЦК України, яка застосовується у випадку відсутності спеціальної норми.

Натомість, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.02.2020р. у справі №913/166/19 (судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності), якою скасовано постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019р. та залишено в силі рішення Господарського суду Луганської області від 25.06.2019р., з урахуванням приписів частин 1 - 3, 5 та 6 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України викладено висновок про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо задоволення вимоги прокурора про визнання недійсними додаткових угод від 20.02.2019р. №1 та від 22.02.2019р. №2 до договору від 05.02.2019р. №19-476, як таких, що укладені всупереч вимогам п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі". Також, у цій постанові зазначено, що суд першої інстанції правомірно задовольнив вимогу прокурора про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 12 987,15грн. на підставі ст.1212 ЦК України.

Колегія суддів у справі, що розглядається, вважала за необхідне відступити від зазначених висновків колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності, у зв`язку з чим для формування єдиної правозастосовчої практики з наведених вище мотивів передала справу на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене та враховуючи, що правовідносини у даній справі №903/47/21 та у справі №927/491/19 є тотожними оскільки стосуються правочинів щодо постачання природного газу через збільшення ціни, що суперечить приписам Закону України "Про публічні закупівлі" та повернення безпідставно набутих коштів на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України, що свідчить про їх подібність, а відтак, позиція по справі №927/491/19 може вплинути на результати розгляду даної справи №903/47/21 та безумовно сприятиме правовій визначеності у застосуванні норм Закону України "Про публічні закупівлі" та ст.1212 Цивільного кодексу України відповідно, оскільки саме стосується питань застосування норм вказаних статей у правовідносинах між сторонами.

Згідно з ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верхового Суду.

За положеннями п.11 ч.1 ст.229 ГПК України, провадження у справі зупиняється, зокрема, у випадку передбаченому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи та єдності судової практики у спорах щодо застосування приписів Закону України "Про публічні закупівлі" та повернення безпідставно набутих коштів на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України, оскільки результат розгляду даної справи пов`язаний із результатом касаційного перегляду судового рішення у подібних правовідносинах, колегія суддів вважає за можливе зупинити апеляційне провадження у справі №903/47/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №927/491/19, на підставі п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" про зупинення провадження у справі №903/47/21 - задовольнити.

2. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.03.2021р. у справі №903/47/21 зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №927/491/19.

3. Зобов`язати учасників справи повідомити Північно-західний апеляційний господарський суд про результати розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №927/491/19.

4. Копію ухвали направити учасникам справи.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.