ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021м. ДніпроСправа № 904/6773/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової К.В.

та представників:

від позивача: не з`явився;

відповідача: Цветкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (м. Одеса)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" (м. Дніпро)

про стягнення суми штрафу та пені за порушення законодавства про захист економічної конкуренції у загальному розмірі 272 000 грн. 00 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" (далі - відповідач) суму штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції у розмірі 136 000 грн. 00 коп. та пеню у сумі 136 000 грн. 00 коп., а всього 272 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухиляється у добровільному порядку та у передбачені законодавством строки сплатити штраф, накладений рішенням адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.06.2017 № 12-р/к у справі № 142-02/2015, внаслідок визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" порушенням, передбаченим пунктом 1 статті 50, яке кваліфікується за пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів двох процедур закупівель. Вказаним рішенням за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, на відповідача, відповідно до частини 5 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", накладений штраф у загальній сумі 136 000 грн. 00 коп. (68 000 грн. + 68 000 грн.) Крім того, за несвоєчасну сплату штрафу позивач нарахував пеню за періоди з 05.09.2018 по 16.10.2018, з 13.11.2018 по 20.12.2018 та з 24.01.2019 по 27.11.2020, яка з урахуванням положень частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", складає 136 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 17.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 19.01.2021.

Від позивача надійшла заява (вх. суду № 185/21 від 04.01.2021), в якій він просив суд забезпечити участь представника позивача у судовому засіданні 19.01.2021 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 05.01.2021 вказане клопотання позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (з використанням системи "EаsyCon") було задоволено.

Від відповідача надійшло клопотання (вх. суду № 2535/21 від 19.01.2021), в якому останній просив суд відкласти розгляд справи, посилаючись на неможливість забезпечити участь його представника у підготовчому засіданні, у зв`язку з участю в судовому засіданні в Ленінському районному суді м. Запоріжжя.

У підготовче засідання 19.01.2021 з`явився представник позивача; представник відповідача у вказане засідання не з`явився, при цьому судом було враховано наявність клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом. Крім того, судом зауважено, що станом на 19.01.2021 в матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 19.01.2021 підготовче засідання було відкладено на 10.02.2021.

Від позивача надійшла заява (вх. суду № 5919/21 від 04.02.2021), в якій він просив суд забезпечити участь представника позивача у судовому засіданні 10.02.2021 в режимі відеоконференції.

Від позивача надійшло клопотання (вх. суду № 6894/21 від 10.02.2021), в якому він просив суд відкласти розгляд справи у зв`язку із зайнятістю його представника в іншому судовому засіданні.

Підготовче засідання, призначене на 10.02.2021, не відбулось у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та перебуванням судді на лікарняному з 28.01.2021 по 22.02.2021 включно.

В подальшому, ухвалою суду від 23.02.2021 підготовче засідання було призначено в межах розумного строку на 25.03.2021.

Від позивача надійшла заява (вх. суду № 13998/21 від 19.03.2021), в якій він просив суд забезпечити участь представника позивача у судовому засіданні 25.03.2021 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 22.03.2021 позивачу відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, у зв`язку з відсутністю технічної можливості проведення судового засідання 25.03.2021 в режимі відеоконференції (зайнятістю залів судових засідань в призначений час).

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява (вх. суду № 14932 від 25.03.2021), в якій останній просив суд провести підготовче засідання 25.03.2021 без участі представника позивача та зазначив про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У підготовче засідання 25.03.2021 з`явився представник відповідача; представник позивача у вказане засідання не з`явився, при цьому судом було враховано подану позивачем заяву.

Також, у вказаному підготовчому засіданні представником відповідача було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, з метою надання часу для ознайомлення з матеріалами справи та в подальшому подачі відзиву на позовну заяву. Вказане клопотання було задоволено судом.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 25.03.2021 підготовче засідання було відкладено в межах розумного строку на 20.04.2021.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 19888/21 від 20.04.2021) разом з клопотанням про поновлення строку на його подання (вх. суду №19887/21 від 20.04.2021), в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем було здійснено невірний розрахунок пені в проміжки часу, в які її нарахування було зупинено на час розгляду та перегляду справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу судом.

У підготовче засідання 20.04.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.

У вказаному підготовчому засіданні судом було зауважено, що відзив на позовну заяву разом з клопотанням про поновлення строку надійшов до суду в день судового засідання, отже, суд вважає за доцільне надати позивачу час для ознайомлення з його змістом та висловлення своєї правової позиції.

Враховуючи вказане, у судовому засіданні 20.04.2021 протокольно було оголошено перерву в межах розумного строку до 28.04.2021.

Від позивача надійшло клопотання (вх. суду № 21586/21 від 28.04.2021), в якому він просив суд закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляд по суті.

У підготовче засідання 28.04.2021 представники позивача та відповідача не з`явились, при цьому про день, час та місце судового засідання позивач та відповідач були повідомлені належним чином, що підтверджується участю їх представників у попередньому судовому засіданні 20.04.2021 (а.с.130).

Також, судом враховано клопотання позивача про проведення судового засідання без участі представника останнього, яке було задоволено судом.

Судом враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення позивачем відповідь на відзив або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, станом на 28.04.2021 строк на подання відповіді на відзив на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

У підготовчому засіданні 28.04.2021 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, ухвалою суду від 28.04.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.05.2021.

Від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду № 22808/21 від 11.05.2021), в якій він просив суд забезпечити участь представника позивача в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення за допомогою системи EasyCon.

Ухвалою суду від 11.05.2021 позивачу відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, у зв`язку з відсутністю технічної можливості проведення судового засідання 13.05.2021 в режимі відеоконференції (зайнятістю залів судових засідань в призначений час).

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду № 23461/21 від 12.05.2021), в якому він просив суд відкласти розгляд справи та провести наступне судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення за допомогою системи EasyCon.

У судове засідання 13.05.2021 з`явився представник відповідача; представник позивача у вказане засідання не з`явився, при цьому, судом було враховано наявність клопотання позивача про відкладення розгляду справи, з приводу якого суд зазначає таке.

Так, судом було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи на підставі пункту 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. Як вбачається з поданого відповідачем 12.05.2021 клопотання про відкладення розгляду справи, позивач обізнаний про день, час та місце даного судового засідання, а неявка у судове засідання 13.05.2021 є повторною, оскільки у попереднє судове засідання, яке відбулося 28.04.2021, представник позивача також не з`явився.

За наведених обставин суд доходить висновку, що судом було вчинено всі необхідні дії щодо повідомлення всіх учасників справи про призначене у справі судове засідання, вчинення відповідних процесуальних дій та надано можливість взяти участь у судових засіданнях для надання пояснень по суті справи.

В даному випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Судом також враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 13.05.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника та відповідача,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю правових підстав для стягнення штрафів, нарахування та стягнення з відповідача пені.

Так, рішенням адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.06.2017 № 12-р/к у справі № 142-02/2015, визнано, зокрема, що:

1. Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс" та Виробничо-комерційним підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю "Стальпром" вчинене порушення, передбачене пунктом 1 статті 50, яке кваліфікується пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів процедури закупівлі по предмету: 24.20.3 - "Труби та трубки зовнішнього діаметра не більше ніж 406,4 мм, зі сталі, інші (труби сталеві)" (4 лоти) [Оголошення № 096792 про проведення відкритих торгів було опубліковано в інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" № 220(26.03.2015) від 26.03.2015], проведеної Комунальним підприємством "Теплопостачання міста Одеси".

За вчинене порушення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс" накладено штраф у розмірі 68 000 грн. 00 коп.

2. Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс" та Виробничо-комерційним підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю "Стальпром" вчинене порушення, передбачене пунктом 1 статті 50, яке кваліфікується за пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів процедури закупівлі по предмету: код 24.20.3 - "Труби та трубки зовнішнього діаметра не більше ніж 406,4 мм, зі сталі, інші (труби сталеві)" (20 лотів) [Оголошення № 157397 про проведення відкритих торгів було опубліковано в інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" № 69 (21.08.2014) від 21.08.2014], проведеної Комунальним підприємством "Теплопостачання міста Одеси".

За вчинене порушення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс" накладено штраф у розмірі 68 000 грн. 00 коп.

Загальний розмір штрафу, накладеного на відповідача, становить 136 000 грн. 00 коп. (68 000 грн. + 68 000 грн. ).

У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до частини 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

У вказаному вище рішенні відповідачу також було роз`яснено, що відповідно до частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 30.06.2017 № 02-03/1324 на адресу відповідача було надіслано копію рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.06.2017 № 12-р/к у справі № 142-02/2015, яке було отримано відповідачем 10.07.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 999 (а.с.40).

Відповідно до статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідач вказаним правом скористався та оскаржив рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.06.2017 № 12-р/к у справі № 142-02/2015 до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.07.2017 відкрито провадження у справі № 916/1734/17 за позовом ТОВ "Альянс" до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним Рішення № 12-р/к.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.09.2019 у справі № 916/1734/17 позовні вимоги ТОВ "Альянс" було задоволено частково.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 відкрито провадження у справі № 916/1734/17 за апеляційною скаргою Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2017 у справі № 916/1734/17.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2017 у справі № 916/1734/17 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 02.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду Одеської області від 08.09.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 по справі № 916/1734/17.

Постановою Верховного Суду від 17.04.2018 касаційну скаргу Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено частково; рішення господарського суду Одеської області від 08.09.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 зі справи № 916/1734/17 скасовано та передано справу на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.05.2018 відкрито провадження у справі № 916/1734/17 за позовом ТОВ "Альянс" до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним Рішення № 12-р/к.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 у справі № 916/1734/17 ТОВ "Альянс" в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Альянс" на рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 у справі № 916/1734/17.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 Рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 у справі № 916/1734/17 залишено без змін, апеляційну скаргу ТОВ "Альянс" - без задоволення.

Ухвалою Верховного Суду від 20.12.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Альянс" на рішення господарського суду Одеської області від 04.09.2018 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 у справі № 916/1734/17.

Постановою Верховного Суду від 24.01.2019 рішення господарського суду Одеської області від 04.09.2018 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 зі справи № 916/1734/17 залишено без змін, а касаційну скаргу ТОВ "Альянс" - без задоволення.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (постанова Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/3055/18).

Спір у справі виник у зв`язку з несплатою відповідачем суми штрафу у розмірі 136 000 грн. 00 коп., внаслідок чого позивачем додатково було нараховано до стягнення з відповідача пеню у розмірі 136 000 грн. 00 коп., яка також у добровільному порядку відповідачем не сплачена. Викладене і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду для захисту свого порушеного права.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення немає можливості, зокрема, внаслідок відсутності посадових чи уповноважених представників суб`єкта господарювання за відповідною юридичною адресою, - рішення органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача). Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно з частиною 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Отже, відповідно до вищевказаних норм позивач має право приймати рішення про визнання вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, який повинен бути сплачений відповідачем у двомісячний строк з дня отримання відповідного рішення, при цьому протягом п`яти днів з дня сплати штрафу відповідач зобов`язаний надіслати позивачу документи, що підтверджують сплату штрафу, рішення позивача є обов`язковим для виконання.

Як передбачено частиною 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Як було вказано вище, відповідач скористався правом на оскарження рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.06.2017 № 12-р/к у справі № 142-02/2015 до Господарського суду Одеської області. Так, за наслідками розгляду такої справи рішенням Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 у справі № 916/1734/17, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 та постановою Верховного Суду від 24.01.2019, у задоволенні позовних вимог ТОВ "Альянс" до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним Рішення № 12-р/к було відмовлено у повному обсязі.

Згідно частиною 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази надсилання відповідачем Антимонопольному комітету України документів, що підтверджують сплату штрафу.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є 10.09.2017.

Станом на день розгляду справи судом штраф відповідачем не сплачений, доказів зворотного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" ухилився від сплати накладеного на нього позивачем штрафу у встановлений Законом термін.

Враховуюче викладене вище, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 136 000 грн. 00 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, за несвоєчасну сплату штрафу позивач нарахував пеню за періоди з 05.09.2018 по 16.10.2018, з 13.11.2018 по 20.12.2018 та з 24.01.2019 по 27.11.2020, яка з урахуванням положень частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", складає 136 000 грн. 00 коп.

Так, господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у Господарському кодексі України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 904/3536/18, від 16.04.2019 у справі № 910/11550/18 та від 31.10.2019 у справі №904/3778/18.

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як зазначалось вище, відповідач скористався правом на оскарження рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.06.2017 № 12-р/к у справі № 142-02/2015 до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.07.2017 відкрито провадження у справі № 916/1734/17 за позовом ТОВ "Альянс" до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним Рішення № 12-р/к.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.09.2019 у справі № 916/1734/17 позовні вимоги ТОВ "Альянс" було задоволено частково.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 відкрито провадження у справі № 916/1734/17 за апеляційною скаргою Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2017 у справі № 916/1734/17.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2017 у справі № 916/1734/17 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 02.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду Одеської області від 08.09.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 по справі № 916/1734/17.

Постановою Верховного Суду від 17.04.2018 касаційну скаргу Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено частково; рішення господарського суду Одеської області від 08.09.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 зі справи № 916/1734/17 скасовано та передано справу на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.05.2018 відкрито провадження у справі № 916/1734/17 за позовом ТОВ "Альянс" до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним Рішення № 12-р/к.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 у справі № 916/1734/17 ТОВ "Альянс" в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Альянс" на рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 у справі № 916/1734/17.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 Рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 у справі № 916/1734/17 залишено без змін, апеляційну скаргу ТОВ "Альянс" - без задоволення.

Ухвалою Верховного Суду від 20.12.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Альянс" на рішення господарського суду Одеської області від 04.09.2018 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 у справі №916/1734/17.

Постановою Верховного Суду від 24.01.2019 рішення господарського суду Одеської області від 04.09.2018 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 зі справи № 916/1734/17 залишено без змін, а касаційну скаргу ТОВ "Альянс" - без задоволення.

За перерахунком суду, враховуючи періоди, на які зупинялося нарахування пені у зв`язку з оскарження відповідачем рішення, розмір пені за прострочення сплати штрафу відповідачем перевищує розмір стягнутого рішенням від 29.06.2017 № 12-р/к у справі № 142-02/2015 штрафу, а відтак, сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" обмежень, становить 136 000 грн. 00 коп.

Таким чином, заперечення відповідача щодо невірно здійсненого позивачем розрахунку відхиляються судом, як такі. що спростовуються встановленими судом обставинами.

Накладений Відділенням на підставі Закону України "Про захист економічної конкуренції" штраф є видом відповідальності за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані Відділенням на підставі Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Положеннями статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено переривання строку для нарахування пені у зв`язку з оскарженням такого рішення до суду.

При цьому, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснюються.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 915/304/18, від 19.03.2019 у справі № 904/3536/18, від 27.11.2018 у справі №910/4081/18.

Виходячи з аналізу частини першої та четвертої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскарження рішення органів Комітету повністю або частково до господарського суду має відбуватися у двомісячний строк з дня одержання такого рішення, який (строк) не може бути відновлено, тоді як порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним такого рішення, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє лише примусове виконання зазначеного рішення органу Комітету на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду та не зупиняє і не перериває визначений частиною третьою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" двомісячний строк для сплати штрафу.

Положеннями статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" не передбачено переривання чи зупинення двомісячного строку, відведеного для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням органу Комітету, а передбачено лише переривання строку для нарахування пені у зв`язку з оскарженням такого рішення до суду; у свою чергу, положеннями статті 60 "Про захист економічної конкуренції" передбачено лише зупинення примусового виконання рішення органу Комітету у разі його оскарження в двомісячний строк з дня одержання такого рішення, такий строк є присічним і відновленню не підлягає, а Закон України "Про захист економічної конкуренції" не містить положень щодо переривання або зупинення його перебігу.

Така правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №910/408/18.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Станом на день розгляду справи судом штраф та пеня не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

Враховуюче викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 136 000 грн. 00 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 4 080 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" про стягнення суми штрафу та пені за порушення законодавства про захист економічної конкуренції у загальному розмірі 272 000 грн. 00 коп. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" (49000, м. Дніпро, вулиця Рогальова, будинок 28, офіс 233; ідентифікаційний код 21877138) на користь Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (65107, м. Одеса, вулиця Канатна, будинок 83; ідентифікаційний код 20992104) 136 000 грн. 00 коп. штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, 136 000 грн. 00 коп. пені, 4 080 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.05.2021.

Суддя Ю.В. Фещенко