ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

14 травня 2021 року Справа № 923/531/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., розглянувши справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ

до відповідача: Приватного підприємства "НВП "Нові технології - ГІС", м.Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 6680,00 грн.

в с т а н о в и в:

Позивач Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до відповідача Приватного підприємства НВП "Нові технології-ГІС", м.Херсон про стягнення заборгованості в сумі 6680,00 грн.

Ухвалою від 23.04.2021р. позовну заяву залишено без руху, зазначено про необхідність усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних доказів, а також направлення копії заяви про усунення недоліків позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу, та подання доказів направлення (опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек, накладну) до суду.

13.05.2021р. до суду надійшла заява ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано докази сплати судового збору та завірені додатки до позовної заяви.

Дослідивши заяву про усунення недоліків позову та додані до неї докази, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

Так залишаючи позовну заяву без руху господарський суд в ухвалі від 23.04.2021р. зазначив, що позовна заява не містить:

- відомі номери офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача;

- розрахунку заявленої до стягнення пені із визначенням періоду нарахування;

- відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, оскільки ксерокопія претензії не підписана уповноваженим представником позивача; не подано доказів направлення/вручення відповідачу копії претензії;

- доказів сплати судового збору;

- додані до позовної заяви докази не завірені у встановленому законом порядку.

Разом з тим, при усуненні недоліків позовної заяви позивачем не було враховано вимоги суду, викладені в ухвалі від 23.04.2021р. про залишення позовної заяви без руху, та не подано відомостей про відомі номери офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача (або не зазначено, що такі відомості позивачу не відомі); розрахунку заявленої до стягнення пені із визначенням періоду нарахування; доказів направлення/вручення відповідачу копії претензії.

Також, в якості доказу сплати судового збору позивачем подано до суду скановану копію платіжного доручення №618 від 16.04.2021р. про сплату 2270,00 грн. судового збору.

Суд зауважує, що сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Положеннями ст.ст. 1, 2 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв. Сплата судового збору за допомогою електронного платіжного засобу оформляється квитанцією платіжного термінала, чеком банкомата, сліпом або іншими документами за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій або електронній формі. Сплата судового збору за допомогою платіжного пристрою оформляється за допомогою касового документа (квитанції, чека тощо), який містить усі обов`язкові реквізити касового документа. За подання до суду процесуальних документів в електронній формі судовий збір може бути сплачено за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Згідно з п. 2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

При цьому суд звертає увагу на те, що встановлення підтвердження зарахування судового збору до державного бюджету здійснюється тільки з оригіналу платіжного доручення.

Аналогічна правова позиція визначена Верховним Судом в ухвалі від 25.05.2020р. у справі № 910/1762/20.

Відповідно до ч.2 ст.91 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суд зазначає, що чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду України від 21.05.2018 року у справі № 923/331/16, від 30.08.2018 року у справі № 910/6968/16, від 18.04.2018 року у справі № 925/56/16, від 12.11.2019 року у справі № 910/384/17, від 14.02.2019 року у справі №918/702/18, від 23.01.2019 року у справі №904/1081/18, від 25.05.2020 року у справі № 910/1762/20 та інших.

Між тим, позивачем до позовної заяви додано скановану копію платіжного доручення №618 від 16.04.2021р. про сплату 2270,00 грн. судового збору, що не може слугувати належним доказом сплати судового збору.

Крім того, згідно абз.2 ч.8 ст.42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до частин 1, 2, 4, абзацу 2 частини 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього; копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством; учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

За результатами дослідження матеріалів заяви про усунення недоліків позовної заяви судом встановлено, що копії документів, які подані позивачем в якості доказів, завірені особою, стосовно якої суду не надано доказів на підтвердження наявності у неї відповідних повноважень, що суперечить правовій природі засвідчення особою відповідності копії документу його оригіналу та вищевказаним вимогам статті 91 Господарського процесуального кодексу України про те, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У розумінні ст.60 Господарського процесуального кодексу України, повноваження представників сторін від юридичної особи підтверджуються довіреністю за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

З доданих до матеріалів заяви копій документів вбачається, що вони засвідчені особою з позначенням: "інженер ВП "Південна АЕС" Гелетюк Т.В.", однак доказів на підтвердження повноважень вказаної особи, зокрема, на засвідчення копій документів від імені ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", не надано.

З огляду на вказане, документи, що додані до заяви про усунення недоліків позовної заяви та завірені особою, щодо якої немає відомостей про її повноваження на здійснення дій процесуального характеру від імені позивача, за своєю правовою природою не являються письмовими доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу України.

Отже, за наявними матеріалами, позивач не усунув у встановлений судом спосіб недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суд вважає за необхідне зауважити про наступне.

За приписами ст.2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, в тому числі, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; обов`язковість судового рішення; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до положень ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За умовами ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно ст.80 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суд наголошує, що доступ до правосуддя, в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

В даному випадку господарським судом, з урахуванням приписів ст.174 ГПК України, надано можливість позивачу ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" усунути недоліки позовної заяви, надати відповідні докази у встановлений судом спосіб.

Разом з тим, позивач своїм правом скористався на власний розсуд, у зв`язку з чим позовну заяву ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" слід вважати неподаною і повернути заявнику.

Суд звертає увагу, що згідно ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ч. 4 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" до відповідача Приватного підприємства "НВП "Нові технології-ГІС" про стягнення заборгованості в сумі 6680,00 грн. вважати неподаною та повернути позивачу.

Додаток позивачу: позовна заява з додатками згідно опису; заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками згідно опису.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Ухвала підписана 14.05.2021р.

Суддя М.Б. Сулімовська