ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Черкаси справа № 925/278/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: Портянко Т.А. - адвокат за довіреністю;

від відповідача: Ігнатенко В.М. - адвокат за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укравіт Агро" (м. Київ) до фермерського господарства "Вектор-Агро Плюс" (с. Ротмістрівка, Смілянський район, Черкаська область) про стягнення 1 726 885,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 1 726 885,18 грн. з яких:1 595 091,54 грн. заборгованість за товар, 31 901,83 грн. штраф, 70 701,92 грн. пеня, 17667,79 грн. як 3% річних та 11 522,10 грн. курсової різниці на підставі договору поставки № У-1 405-2020-Чк від 18.03.2020, укладеного між сторонами у справі.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Явка в засідання представників сторін обов`язковою не визнавалась.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в останньому судовому засіданні позов визнав в частині основного боргу, проти стягнення решти нарахувань заперечив.

У відповідності до ст. ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відзив на позов у справу не подано.

У відповідності до ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

В судовому засіданні 11.05.2021 в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в їх сукупності, заслухавши доводи і пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з такого:

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається наступне:

18.03.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю "Укравіт Агро" (далі - Постачальник, позивач по справі) та фермерським господарством "Вектор-Агро-Плюс" (далі - Покупець, відповідач по справі) було укладено договір поставки № У-1 405-2020-Чк (а.с.19-27), у відповідності до якого Постачальник зобов`язався в порядку та на умовах визначених в цьому договорі передати у власність Покупця (поставити) Товар (засоби захисту рослин, добрива з мікроелементами, регулятори росту рослин, насіння сільськогосподарських культур, мінеральні добрива), а Покупець зобов`язався в порядку та на умовах визначених у цьому договорі, прийняти Товар та оплатити його вартість ( п. 1.1. договору).

Укладений сторонами договір відповідає положенням чинного законодавства, зокрема ст. 712 Цивільного кодексу України, у відповідності до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін, і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором ( п. 9.1. договору).

Доказів дострокового припинення дії договору чи визнання його недійсним у судовому порядку сторонами не надано.

Ціна Товару (в т.ч. ціна за одиницю товару) вказується Сторонами в Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору. Ціна Товару включає вартість неповоротної тари, упаковки. Сплата ціни Товару Покупцем здійснюється у національній валюті України - гривні. Сторони можуть визначити суму всіх специфікацій по договору ( п. 2.1. договору).

Оплата Товару проводиться в терміни, які вказані в специфікаціях до даного Договору ( п. 2.5. договору).

Покупець зобов`язується оплатити поставлений товар шляхом перерахування на поточний рахунок Постачальника ціни товару у термін, вказаний у відповідній специфікації ( п. 2.9. договору).

В подальшому між сторонами було підписано додатки (специфікації) до договору поставки У-1 405-2020-Чк від 18.03.2020, а саме:

- № 3316-К-2020 від 18.03.2020 на загальну суму 403 574,70 грн. ( а.с. 28);

- № 3343-К-2020 від 18.03.2020 на загальну суму 1 140 732,60 грн. (а.с. 29);

- № 3817-К-2020 від 18.03.2020 на загальну суму 72 499,80 грн. ( а.с. 30);

- № 4892-К-2020 від 02.04.2020 на загальну суму 36 000,00 грн. ( а.с. 31);

- № 6672-К-2020 від 17.04.2020 на загальну суму 36 000,00 грн. ( а.с. 32);

- № 7566-К-2020 від 27.04.2020 на загальну суму 3 799,58 грн. ( а.с. 33);

- № 9476-К-2020 від 12.04.2020 на загальну суму 19 749,22 грн. ( а.с. 34);

- № 9908-К-2020 від 14.05.2020 на загальну суму 43 948,50 грн. ( а.с. 35);

- № 13016-К-2020 від 03.05.2020 на загальну суму 13 667,76 грн. ( а.с. 36);

- № 13971-К-2020 від 09.06.2020 на загальну суму 156 505,02 грн. (а.с. 37);

- № 14902-К-2020 від 15.06.2020 на загальну суму 94 934,16 грн. ( а.с. 38);

- № 16728-К-2020 від 26.06.2020 на загальну суму 8 688,00 грн. ( а.с. 39);

- № 23307-В-2020 від 29.09.2020 на загальну суму 42 102,60 грн. ( а.с. 40);

- № 23668-К-2020 від 06.10.2020 на загальну суму 33 794,88 грн. ( а.с. 41).

За твердженням позивача, відповідачу було поставлено товар на загальну суму 2 091 496,86 грн., що підтверджується видатковими накладними :

- № ЦБ-3209 від 24.03.2020 на суму 231 854,22 грн. ( а.с. 42);

- № ЦБ-3212 від 24.03.2020 на суму 569 100,60 грн. (а.с. 43);

- № ЦБ-4133 від 01.04.2020 на суму 472 172,64 грн. (а.с. 44);

- № ЦБ-4393 від 02.04.2020 на суму 36 000,00 грн. (а.с. 45);

- № ЦБ-4824 від 07.04.2020 на суму 171 720,48 грн. (а.с. 46);

- № ЦБ-5393 від 10.04.2020 на суму 99 459,36 грн. (а.с. 47);

- № ЦБ-5394 від 10.04.2020 на суму 57 999,84 грн. (а.с. 51);

- № ЦБ-6892 від 22.04.2020 на суму 36 000,00 грн. (а.с. 53);

- № ЦБ-7586 від 27.04.2020 на суму 3 799,58 грн. (а.с. 55);

- № ЦБ-9848 від 12.05.2020 на суму 19 749,22 грн. (а.с. 57);

- № ЦБ-10248 від 14.05.2020 на суму 43 948,50 грн. (а.с. 59);

- № ЦБ-13415 від 03.06.2020 на суму 13 667,76 грн. (а.с. 61);

- № ЦБ-14366 від 09.06.2020 на суму 156 505,02 грн. (а.с. 63);

- № ЦБ-15392 від 15.06.2020 на суму 82 264,32 грн. (а.с. 65);

- № ЦБ-15850 від 17.06.2020 на суму 12 669,84 грн. (а.с. 67);

- № ЦБ-17336 від 26.06.2020 на суму 8 688,00 грн. (а.с. 69);

- № ЦБ-23921 від 29.09.2020 на суму 42 102,60 грн. (а.с. 71);

- № ЦБ-24280 від 06.10.2020 на суму 33 794,88 грн. (а.с. 73).

Всі видаткові накладні мають посилання на укладений між сторонами договір поставки № У-1 405-2020-Чк від 18.03.2020 та специфікації до нього. На накладних містяться підписи уповноважених осіб на передачу-прийняття товару та печатки обох сторін.

Також на доказ передачі товару позивачем надано копії товарно-транспортних накладних.

Накладними на повернення товару № 1 від 15.06.2020 (а.с. 75) відповідачем повернуто позивачу товар на загальну суму 54 227,52 грн. по видатковій накладній ЦБ-4824 від 07.04.2020 та № 2 від 15.06.2020 (а.с. 76) відповідачем повернуто товар на загальну суму 40858,56 грн. по видатковій накладній № ЦБ-14366 від 09.06.2020.

Відповідачем також частково оплачено отриманий товар в загальному розмірі 401 319,24 грн., на підтвердження чого позивачем надано копії банківських виписок по рахунку (а.с. 77 та 78).

Доказів проведення розрахунку в більшій сумі, ніж обліковує позивач, відповідач суду не надав.

Відповідно до додатку № 3316-К-2020 від 18.03.2020 (а.с. 28) на загальну суму 403 574,70 грн. оплата товару здійснюється на наступних умовах:

попередня оплата 20% від загальної вартості товару, що складає 80 714,94 грн. (2 983,19 еквівалент доларів США) до 20.03.2020

30 % від загальної вартості товару, що складає 121 072,42 грн. (4474,78 еквівалент доларів США) до 25.08.2020

50 % від загальної вартості товару , що складає 201 787,34 грн. (7457,97 еквівалент доларів США) до 31.10.2020.

Відповідачем 20.03.2020 сплачено 80 000,00 грн., а 24.03.2020 ще 714,94 грн. та повернуто товар на загальну суму 54 227,52 грн.

Таким чином заборгованість по даному додатку становить 268 632,24 грн. ( 403 574,70 - 80 000,00 - 714,94 - 54 227,52).

- по додатку № 3343-К-2020 від 18.03.2020 на загальну суму 1 140 732,60 грн. (а.с. 29):

20 % від загальної вартості товару, що складає 228 146,52 грн. (8432,19 еквівалент доларів США) до 23.03.2020

80% від загальної вартості товару, що складає 912 586,08 грн. (33728,78 еквівалент доларів США) до 31.10.2020.

Відповідачем 20.03.2020 сплачено 228 146,52грн.

Заборгованість по даному додатку становить 912 586,08 грн. (1 140 732,60 - 228 146,52).

По додатку № 3817-К-2020 від 18.03.2020 на загальну суму 72 499,80 грн. ( а.с. 30)

20 % від загальної вартості товару, що складає 14 499,96грн. (515,78 еквівалент доларів США) до 27.03.2020

80% від загальної вартості товару, що складає 57 999,84 грн. (2063,13 еквівалент доларів США) до 31.10.2020.

По даному додатку було поставлено товар на загальну суму 57 999,84 грн., відповідач частково сплатив кошти в сумі 14 499,96 грн.

Заборгованість по даному додатку становить 43 499,88 грн. (57 999,84 - 14 499,96 );

- по додатках № 4892-К-2020 від 02.04.2020 на загальну суму 36 000,00 грн. (а.с. 31) та № 6672-К-2020 від 17.04.2020 на загальну суму 36 000,00 грн. (а.с. 32) визначено строк оплати до 31.10.2020, але відповідач не розрахувався за поставлений товар, а тому заборгованість по обох додатках становить 72 000,00 грн.;

- по додатку № 7566-К-2020 від 27.04.2020 на загальну суму 3 799,58 грн. ( а.с. 33)

20 % від загальної вартості товару, що складає 759,92 грн. (28,00 еквівалент доларів США) до 28.04.2020

80% від загальної вартості товару, що складає 3039,66 грн. (111,98 еквівалент доларів США) до 31.10.2020.

Відповідачем 27.04.2020 сплачено лише 759,92 грн., а тому заборгованість за поставлений товар перед позивачем становить 3 039,66 грн. (3799,58-759,92);

- по додатку № 9476-К-2020 від 12.04.2020 на загальну суму 19 749,22 грн. ( а.с. 34)

20 % від загальної вартості товару, що складає 3949,84 грн. (147,27 еквівалент доларів США) до 22.05.2020

80% від загальної вартості товару, що складає 15799,38 грн. (589,10 еквівалент доларів США) до 31.10.2020.

Відповідачем 07.07.2020 сплачено 3949,84грн.

Заборгованість по даному додатку становить 15 799,38 грн. (19749,22 - 3949,84);

- по додатку № 9908-К-2020 від 14.05.2020 на загальну суму 43 948,50 грн. ( а.с. 35)

20 % від загальної вартості товару, що складає 8789,70 грн. (329,33 еквівалент доларів США) до 19.05.2020

80% від загальної вартості товару, що складає 35158,80 грн. (1317,32 еквівалент доларів США) до 31.10.2020.

Відповідачем 07.07.2020 сплачено 8789,70 грн.

Заборгованість по даному додатку становить 35 158,80 грн. (43 948,50 - 8789,70);

- по додатку № 13971-К-2020 від 09.06.2020 на загальну суму 156 505,02 грн. (а.с. 37) за який відповідач повинен розрахуватись 100 % до 25.08.2020, але 15.06.2020 повернуто товар на загальну суму 40858,56 грн.

Таким чином заборгованість по даному додатку складає 115 646,46 грн. (156 505,02 -40858,56 ) ;

- по додатку № 14902-К-2020 від 15.06.2020 на загальну суму 94 934,16 грн. ( а.с. 38) відповідач повинен розрахуватись 100 % за поставлений товар до 25.08.2020, але відповідачем не виконано свої зобов`язання, а тому заборгованість по даному додатку становить 94 934,16 грн. ;

- по додатку № 23668-К-2020 від 06.10.2020 на загальну суму 33 794,88 грн. ( а.с. 41) відповідач повинен розрахуватись 100 % за поставлений товар до 30.10.2020, але відповідачем не виконано свої зобов`язання, а тому заборгованість по даному додатку становить 33 794,88 грн.

Таким чином, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за отриманий, але не оплачений товар, становить 1 595 091,54 грн.

На час вирішення спору строк виконання зобов`язання по оплаті товару за всіма поставками, які відображені у Специфікаціях, вже є таким, що настав.

Між сторонами у справі було складено акт звіряння взаємних розрахунків за період: січень - листопад 2020 року (а.с. 79) з якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 638 187,52 грн.

Доказів існування між сторонами інших договірних стосунків, ніж за договором поставки № У-1 405-2020-Чк від 18.03.2020, сторонами суду не надано.

Відповідач направив на адресу позивача лист від 09.11.2020 № 258 ( а.с. 80) в якому гарантував здійснити оплату заборгованості в сумі 1638187,52 грн. до 31.12.2020.

Через несплату боргу, 22.02.2021 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 132 ( а.с. 81-82), в якій просить відповідача сплатити протягом трьох днів з моменту отримання претензії заборгованість в сумі 1595 091,54 грн.

Відповідач відповіді на дану претензію не надав, заборгованість не сплатив.

Доказів про наявність підстав вважати Договір поставки № У-1 405-2020-Чк від 18.03.2020 між сторонами нікчемним у справу не подано, договір сторонами виконувався.

Відповідач не надав суду доказів існування між сторонами спору з приводу якості чи кількості поставленого товару, за який стягується борг.

Слід вважати, що товар отримано відповідачем без зауважень, оскільки суду про протилежне не вказано.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності до умов договору між сторонами.

Строк виконання зобов`язання по повній оплаті поставки товару на час вирішення спору є таким, що настав за строками, які узгоджені сторонами у Специфікаціях, борг повністю не сплачено, а тому з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути залишок боргу в розмірі 1 595 091,54 грн. за товар.

Позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 70 701,92 грн. та 31 901,83 грн. штрафу за прострочення розрахунків за товар.

В п.5.2. договору сторони досягли згоди, що за порушення строків (термінів) платежів Покупець сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 2 % на місяць від суми несплаченого платежу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 5.3. договору сторони домовились про те, що згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України позовна давність до вимог про сплату (стягнення) штрафних санкцій (пені), нарахованих відповідно до умов цього договору, становить три роки. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за цим договором не припиняється через шість місяців від дня коли, зобов`язання мало бути виконано.

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст. 230 ГК України). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у процентах, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір процентів не передбачено законом або договором (ч. 6. ст. 231 ГК України).

Цивільним законодавством визначено, що у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ч.1 ст.611 ЦК України). Неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання (ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України).

Згідно з висновками Верховного Суду України, викладеними, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 09.04.2012 у справі №20/246-08, у випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу за порушення проведення розрахунків, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України є видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

У відповідності до ст. 1,3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", пеня встановлюється сторонами у договорі, а при її сплаті розмір пені не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ в період її нарахування.

Розрахунок пені та штрафу (а.с. 15-16) позивачем зроблено вірно, штраф нараховано одноразово та у відповідності до умов договору і обставин справи.

Доказів сплати пені та штрафу у справі немає, строк виконання даного зобов`язання є таким, що настав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 70 701,92 грн. пені та 31 901,83 грн. штрафу.

Позивач за прострочення проведення повного розрахунку за товар просить стягнути з відповідача також і 3% річних в розмірі 17 667,79 грн. за вказані періоди прострочення розрахунків по кожній специфікації (а.с. 17).

Розрахунок 3% річних зроблено позивачем вірно, даний платіж підлягає до примусового стягнення з відповідача, виходячи з такого:

За змістом норми ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Прострочення виконання зобов`язання по оплаті товару доведено матеріалами справи, доказів про сплату 3% річних відповідач суду не надав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 17 667,79 грн. як 3% річних.

Також позивач просить суд стягнути 11 522,10 грн. курсової різниці вартості товару (а.с. 18).

Сторонами у п. 2.3. Договору погоджено, що якщо у Специфікації визначений еквівалент ціни Товару (її частини) в іноземній валюті, то у разі збільшення гривневого еквіваленту у відношенні курсу національної валюти України до офіційного курсу іноземної валюти, вказаної у відповідній специфікації більше ніж на 3 % на дату розрахунку, що визначений у специфікації, то сума ціни Товару (її частина), яку має сплатити Покупець у гривнах, визначається шляхом множення грошового еквівалента ціни Товару (її частини) вираженого в іноземній валюті, що зазначена в Специфікаціях, на офіційний курс національної валюти України відповідно до даних НБУ щодо продажу відповідної іноземної валюти на дату розрахунку. При цьому Покупець зобов`язується провести оплату за Товар згідно діючого курсу іноземної валюти, вказаної в специфікації та протягом 10 робочих днів підписати додаткову угоду про зміну ціни у зв`язку зі зміною курсу. В разі відмови Покупця від укладення додаткової угоди в зв`язку зі зміною офіційного курсу національної валюти України відповідно до даних НБУ щодо продажу іноземної валюти, Постачальник має право звернутись до суду з позовом про стягнення курсової різниці як збитків.

У разі коли на момент проведення розрахунків (на дату здійснення оплати або передачі векселів) курс продажу іноземних валют, визначений у відповідності до умов Договору, буде меншим за відповідний курс, використаний на момент оформлення видаткових накладних, Покупець проводить оплату отриманого Товару , виходячи із курсу продажу іноземних валют, використаного на дату оформлення видаткових накладних (п. 2.3. договору).

У додатках до Договору сторони дійшли згоди про те, що вартість товару перераховується на курс долара США до гривні, який на час підписання кожного із додатків становить від 26,6005 до 28,4009 грн. за 1 долар США.

Зобов`язання у відповідності зі ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського Кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Домовленість сторін згідно п. 2.3. про відшкодування курсової різниці за товар є істотною умовою договору, з приводу якої сторони досягли спеціальної згоди, тому вона підлягає до безумовного виконання та не залежить від вини боржника чи результатів його господарської діяльності.

За даними офіційного сайту НБУ, станом на 04.03.2021 (дата складення позовної заяви) курс долара США до гривні становить 27,8477, що перевірено судом, витяг з сайту додано до справи.

Позивачем визначено по кожній специфікації залишок боргу за товар у його валютному еквіваленті. Також позивач вказує, що курс долара США до гривні змінився більше ніж на 3% лише по специфікаціях № 9476-К-2020 від 12.05.2020; № 9908-К-2020 від 14.05.2020; № 13971-К-2020 від 09.06.2020 та № 14902-К-2020 від 15.06.2020, з чим також погоджується суд.

Курсову різницю за товар за цими специфікаціями позивач обґрунтовано визначив у загальній сумі 11 522,10 грн.

Доказів відшкодування курсової різниці за товар відповідач суду не надав.

Заперечень проти правильності розрахунків позовних вимог відповідачем суду не подано, контрозрахунків не наведено.

Доказів проведення повного розрахунку за позовними вимогами відповідачем у справу не подано, тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 1 595 091,54 грн. заборгованості за товар, 31 901,83 грн. штрафу, 70 701,92 грн. пені, 17 667,79 грн. як 3% річних та 11 522,10 грн. курсової різниці на підставі договору поставки № У-1 405-2020-Чк від 18.03.2020.

Наявності підстав звільнення від майнової відповідальності перед позивачем відповідачем суду не доказано.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 25 903,28 грн. повністю.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фермерського господарства "Вектор-Агро Плюс" (ідентифікаційний код 39022770, Черкаська область, Смілянський район, с. Ротмистрівка, вул. Шевченка, 34А) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укравіт Агро" (ідентифікаційний код 38463127, м. Київ, вул. Дегтярівська, 25/1) --- 1 595 091,54 грн. залишку заборгованість за товар, 31 901,83 грн. штраф, 70 701,92 грн. пеня, 17 667,79 грн. як 3% річних, 11 522,10 грн. курсової різниці на підставі договору поставки № У-1 405-2020-Чк від 18.03.2020 року та 25 903,28 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 12 травня 2021

Суддя Н.М. Спаських