УХВАЛА

17 травня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/1356/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Уркевича В. Ю.- головуючого, Краснова Є. В., Волковицької Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Рахімової Ганни Вікторівни

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 у справі

за позовом прокуратури Деснянського району міста Києва

до 1) Київської міської ради, 2) Фізичної особи - підприємця Рахімової Ганни Вікторівни, 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Армасе»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - 1) Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), 2) Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс»

про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2021 (відповідно до відбитку штампу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду «Скриня» на першому аркуші касаційної скарги) Фізична особа - підприємець Рахімова Ганна Вікторівна (далі - ФОП Рахімова Г. В., скаржник) звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 у цій справі, повний текст якої складено 20.04.2021.

У касаційній скарзі містяться клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 та про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 07.05.2021 касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Уркевич В. Ю. - головуючий (суддя-доповідач), Краснов Є. В., Волковицька Н. О.

Згідно з абзацом 1 пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

За пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

При цьому, абзацом 2 пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження ФОП Рахімова Г. В. посилається на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми статей 42, 134 Земельного кодексу України, статті 121 Конституції України, статей 23, 36-1 Закону України «Про прокуратуру», статті 261 Цивільного кодексу України без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 03.03.2021 у справі № 910/12366/18, від 12.12.2018 у справі № 910/13132/17, від 09.02.2018 у справі № 910/4528/15-г, від 17.10.2018 у справі № 362/44/17, від 12.01.2021 у справі № 922/526/19, від 28.04.2021 у справі № 922/3219/20 та від 29.04.2020 у справі № 911/3749/17.

Пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження ФОП Рахімова Г. В. посилається на відсутність висновку Верховного Суду про застосування норм права, викладених у пункті 3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» від 16.09.2008 № 509-VI та у пункті 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

За приписами частин першої, четвертої статті 294 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи. В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Беручи до уваги обґрунтування скаржником підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що касаційна скарга відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на відсутність підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, колегія суддів вважає, що подані матеріали є достатніми для відкриття касаційного провадження у справі.

Крім того, ФОП Рахімовою Г. В. у касаційній скарзі викладено клопотання про зупинення виконання оскаржуваного рішення до закінчення його перегляду у касаційному порядку.

Розглянувши клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Абзацом 2 частини четвертої статті 294 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

Частиною першою статті 332 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивоване. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим поворот виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

При цьому застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави вагомими та доведеними, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасники справи), на користь якої таке рішення постановлене, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.

Разом з тим в ухвалі про зупинення виконання (дії) судового рішення суд не вправі обґрунтовувати своє рішення припущеннями, суд має навести підстави для такого зупинення.

Касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень судів попередніх інстанцій на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження тільки через те, що такі судові рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними (з недоліками).

Крім того, суд касаційної інстанції враховує те, що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (див. mutatis mutandis рішення у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine) від 20.07.2004, № 60750/00, § 43)).

У клопотанні ФОП Рахімової Г. В. про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення не наведено жодних доводів та обґрунтувань того, що захист прав скаржника, його свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. За таких обставин зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 295 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

Частиною третьою статті 301 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 слід залишити без розгляду, оскільки касаційну скаргу подано у межах строку, визначеного статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 121, 234, 235, 287, 290, 294, 295, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/1356/13 за касаційною скаргою Фізичної особи - підприємця Рахімової Ганни Вікторівни на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021.

2. Призначити касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09 червня 2021 року о 12:00 год. у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 10 (кабінет № 332).

3. Відмовити Фізичній особі - підприємцю Рахімовій Ганні Вікторівні у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

4. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 04.06.2021.

5. Повідомити учасників справи, що їх явка не є обов`язковою.

6. Витребувати із Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/1356/13.

7. Надіслати копію цієї ухвали Господарському суду міста Києва та Північному апеляційному господарському суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Ю. Уркевич

Судді: Є. В. Краснов

Н. О. Волковицька