ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3646/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нечепуренко А.П.,

за участю представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/3646/20

за позовом: Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» (вул. Шовковича, № 10, оф. 28, м. Київ, 01021, адреса для листування: вул. Маршала Бажанова, № 4/36, м. Харків, 61002, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кльон» (вул. Данченка, 3-Б, 17 поверх, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001, )

про визнання договору укладеним,

ВСТАНОВИВ:

1.Позиції учасників справи.

Громадська спілка «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» і ТОВ «Кльон» є сторонами господарського зобов`язання з приводу укладення договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення.

Громадська спілка «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» у відповідності до наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №14 від 10.09.2019 є єдиною в Україні акредитованою організацією у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

ТОВ «Кльон» є юридичною особою, що відповідно до ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення НР № 00123-п від 12.06.2015 здійснює на території України кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав.

Порядок кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення визначено статтями 1, 12 і 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", а також ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Враховуючи положення ч.3 ст.20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" щодо обов`язкового укладання договору про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, 12.11.2020 позивач в порядку статті 181 ГК України надіслав на адресу відповідача цінний лист з пропозицією укласти Договір № 13-12/11/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення та два примірники проекту зазначеного договору, скріплених печаткою позивача та підписаних його генеральним директором.

Водночас відповідачем зазначена оферта була проігнорована, відповідь станом на момент подачі позовної заяви до позивача не надходила.

Наразі, як стверджує позивач, всупереч вимогам законодавства, відповідач продовжує безкоштовно, без договору з акредитованою організацією використовувати у своїй діяльності об`єкти авторського права і суміжних прав, чим створює загрозу порушення прав інтелектуальної власності численної кількості правовласників, зокрема, авторів, виконавців, виробників фонограм і відеограм.

Враховуючи положення ч.3 ст.180 ГК України щодо обов`язкового погодження при укладанні договору ціни, позивач вказує, що запропонована в договорі ціна відповідає остаточним тарифам, узгодженим в порядку ч.2 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" та оформлених протоколом щодо остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, підписаним позивачем та представниками провайдерів програмної послуги, а також їхніх об`єднань.

Загалом позиція позивача ґрунтується на наступних обставинах.

Частиною 2 ст. 20 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» (в редакції від 16.07.2020, яка є чинною на час пред`явлення позову) визначено, що тарифи, узгоджені на переговорах про встановлення тарифів чи визначені судом, є обов`язковими для всіх користувачів за відповідною категорією та застосовуються з дати завершення переговорів про встановлення тарифів на підставі відповідного договору.

Позивач стверджує, що відповідач на час встановлення (остаточних) тарифів здійснював діяльність з кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і суміжних прав як провайдер програмної послуги, що засвідчуються Рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про видання ліцензії провайдера програмної послуги.

Положенням пункту 5.1. проекту оспорюваного договору передбачено: «Цей Договір є укладеним та набуває чинності в дату його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками, разом із тим Сторони домовились, що умови цього Договору застосовуються до правовідносин, що виникли між Сторонами з 10 квітня 2020 року».

Позивач під час розгляду даної справи наполягав на задоволенні позовних вимог.

18.01.2021 відповідачем до суду надано відзив на позов (вх. № 1392/21), де, заперечуючи проти позовних вимог, останній зазначив, що відповідачем не було здійснено жодних дій, які б засвідчували його бажання укласти договір, чи які були б необхідними для визнання факту укладення договору.

Натомість, у своїй позовній заяві позивач наголошує на тому, що укладення договору між позивачем та відповідачем є обов`язковим у силу дії ч. 3 ст. 179 ГК України, проте відповідач не погоджується з указаним висновком позивача, що спростовується такими аргументами, оскільки додатком 4 до Положення про порядок видачі ліцензій провайдера програмної послуги, затвердженого рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 28.12.2011 №2979 жодним чином не підтверджується факт здійснення на території України кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і суміжних прав після 10.04.2020 чи взагалі фактичного здійснення відповідачем такої діяльності.

Відповідач визнає, що отримував ліцензію на здійснення своєї діяльності в 2015 року, та додаток 4, на який посилається Позивач складено також в 2015 році. У зв`язку з цим, на думку відповідача, ці документи не підтверджують і не можуть підтверджувати факту здійснення відповідачем на території України кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і суміжних прав на даний час.

Більше того, як вказує відповідач, ліцензія провайдера програмної послуги є лише документом який засвідчує право ліцензіата надавати програмні послуги з використанням ресурсу багатоканальних телемереж та не доводить факту здійснення такої діяльності.

Таким чином, відповідач робить висновок, що позивачем не доведено факту початку використання відповідачем у своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, з яким Закон №2415-VIII безпосередньо пов`язує обов`язок укласти договір з організацією колективного управління, а позовна вимога про визнання договору укладеним є недоведеною та необґрунтованою.

Крім того, Відповідач вважає, що запропонований позивачем проект договору не відповідає вимогам чинного законодавства щодо подібного роду договорів, оскільки договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, який укладається між користувачами та організацією колективного управління, є одним із різновидів договорів у сфері авторського права і суміжних прав, а такі договори мають відповідати вимогам ЦК України, ГК України, Закону України «Про авторське право та суміжні права», Закону №2415-VIII тощо.

Так, відповідач стверджує, що договором не визначено конкретний його предмет, оскільки зі змісту договору не зрозуміло, які конкретно об`єкти авторського права є його предметом.

Договір не містить визначення території, на яку поширюється передане право. Так у визначенні території зазначено: «Територія - (Україна, місто) територія дії дозволу за цим Договором….», з чого неможливо визначити на яку територію розповсюджується дія дозволу, що надається.

Додатково, у визначенні понять проекту договору міститься термін «щоквартальна винагорода» і вказано, що вона (винагорода) розраховується як добуток кількості абонентів на тариф, водночас, із запропонованого позивачем визначення «щоквартальної винагороди», не можна дійти висновку про її обґрунтованість та економічну вигідність, а тому вона не може бути погодженою відповідачем.

Крім цього, відповідач не погоджується із визначенням позивачем початку строку дії оспорюваного договору, де останній просить суд вважати договір укладеним з 10.04.2020.

Така позовна вимога, на переконання відповідача, прямо суперечить ч. 2 ст. 187 ГК України, відповідно до якої день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше. Крім того, така позовна вимога суперечить запропонованому проекту договору, в якому вказано, що «цей договір є укладеним та набуває чинності в дату його підписання».

Відповідач наполягає на тому, що право сторін у відповідності до ч. 3 ст. 631 ЦК України поширити застосування умов договору до відносин між ними, які виникли до його укладення жодним чином не впливає на дату укладення договору. Таким чином позивач фактично в односторонньому порядку встановив такий початок строку дії договору і ніяких переговорів між сторонами з цього приводу не відбувалися. Крім того, позивачем жодним чином не обґрунтовано, що з 10.04.2020 між позивачем та відповідачем взагалі виникли будь-які правовідносини.

Отже, відповідач зазначає, що запропоновані позивачем у проекті договору умови щодо предмету, території, розміру винагороди та строку договору не відповідають вимогам чинного законодавства.

Додатково відповідач зауважив, що всупереч положенням законодавства, визнання судом договору укладеним призведе до порушення принципів того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, визначення умов договору на розсуд лише однієї сторони. При цьому актами цивільного законодавства не визначаються обов`язковими умови договору, запропонованого позивачем.

На думку відповідача, обраний позивачем предмет позову (про укладення договору) не відповідає встановленим законом способам захисту прав, порушують принцип свободи договору, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Також, відповідач звернув увагу на те, що акредитацію позивача було здійснено комісією з акредитації, яка не була створена у відповідності до закону. Так, у справі №640/6326/19 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.08.2019 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 встановлено невідповідність Закону порядку формування комісії з організації колективного управління, що свідчить про невідповідність Закону проведеного такою комісією конкурсу з акредитації організації колективного управління.

Зокрема в наведених рішеннях судів у справі №640/6326/19 прямо встановлено, що норми Положення про комісію з акредитації організацій колективного управління, на підставі якого було сформовано комісію з акредитації, яка визначила ГО «КАМП» акредитованою організацією призводять або можуть призвести до вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень.

Крім того позивач не відповідає вимогам репрезентативності, встановленим Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав». Також у позивача відсутнє необхідне технічне і програне забезпечення для здійснення діяльності акредитованої організації колективного управління в сфері кабельної ретрансляції об`єктів авторського права.

Вказані факти додатково свідчать про неможливість укладення договору з позивачем.

25.01.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 2105/21), згідно якої позивач зазначає, що у випадку відсутності бажання у відповідача укласти договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, мова йде не про бажання відповідача, як провайдера програмного послуги, що здійснює кабельну ретрансляцію, сплачувати відповідну винагороду (роялті), а про обов`язок дотримуватись вимог законності використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Також позивач звертає увагу на те, що відповідач у відзиві на позовну заяву жодним чином не спростовує факт здійснення діяльності з ретрансляції та лише висловлює сумнівну позицію про те, що офіційна інформація державного регулятора у сфері телерадіомовлення, якому відповідач зобов`язаний звітувати, нібито не є доказом. Вдповідач має обов`язок укладення відповідно договору до моменту використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав. І на цей час позивач, на його думку, не має необхідності доводити факти використання певних об`єктів, оскільки у такому випадку мова буде йти вже не про укладення договору, а про порушення відповідачем прав інтелектуальної власності та вжиття до нього засобів захисту цих прав.

Щодо предмету договору позивач вказує, що сфера кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення відноситься до обов`язкового колективного управління. Предметом запропонованого позивачем договору охоплюються для використання відповідачем об`єкти авторського права і (або) суміжних прав усіх правовласників, за винятком власників суміжних прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

Щодо дії запропонованого договору позивач зазначив, що ГС «КАМП», як акредитована організація колективного управління діє на території усієї України, як і зазначено в розділі 1 договору, в свою чергу, ТОВ «Кльон», як провайдер програмної послуги діє на території м. Чорноморська Одеської області. Територію договору в межах території України, як і банківські реквізити відповідача можна узгодити у судових засіданнях.

Крім того, позивач зазначив, що згідно ч. 2 ст. 20 Закону № 2415 тарифи, узгоджені на переговорах про встановлення тарифів, є обов`язковими для всіх користувачів за відповідною категорією та застосовуються з дати завершення переговорів про встановлення тарифів на підставі відповідного договору. Економічна обґрунтованість встановлювалась під час прийняття рішення про затвердження тарифів. До прийняття такого рішення були залучені у тому числі представники провайдерів програмної послуги. Розрахунок винагороди за договором здійснюється на підставі остаточних тарифів, затверджених Протоколом переговорів щодо остаточних тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення. Відповідно до цього Протоколу тариф розраховується як сума за кожного абонента користувача у гривнях на місяць.

Відносно застосування договору виключно до відносин, що виникли з моменту його укладення позивач підкреслює, що вказаною вище статтею 20 Закону № 2415 визначений обов`язок користувача укласти відповідний договір до початку використання у своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, а тариф є обов`язковим з дати завершення переговорів, тобто з 10.04.2020.

Таким чином, запропонований позивачем договір відповідає ст. 631 ЦК України, оскільки п. 5.1. договору передбачає дату набрання чинності з моменту його укладання, а умови договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення, а саме - з моменту затвердження тарифів 10.04.2020.

Крім того позивач зазначає, що відповідач не навів жодних доказів та не спростував, що здійснює діяльність з кабельної ретрансляції. Умови запропонованого договору підтверджують нормативне зобов`язання Закону України «Про ефективне управління майновими правами право власників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» щодо необхідності отримання дозволу від організації колективного управління, у даному випадку у сфері кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, в якій акредитовано громадську спілку «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав».

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2020 позовна заява вх.№3775/20 була передана на розгляд судді Цісельському О.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.12.2020 прийнято позовну заяву (вх.№ 3775/20) до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3646/20. Справу №916/3646/20 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "19" січня 2021 р. об 11:20 год.

13.01.2021 представник позивача звернувся до суду із заявою (вх. № 784/21) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке судом було задоволено, про що 16.01.2021 винесено відповідну ухвалу.

18.01.2021 до суду від представника відповідач надійшли заява (вх. № 1376/21) про зупинення провадження у справі до набрання законної сили остаточного рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №640/22936/20 та справі № 640/28333/20, відзив на позов (вх. № 1392/21).

В обґрунтування клопотання про зупинення відповідач зазначив, що у разі скасування рішення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №14 від 10.09.2019, яке є предметом розгляду у справі №640/22936/20 та у справі № 640/28333/20, Громадською спілкою «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» буде втрачено статус акредитованої організації колективного управління у сфері обов`язкового колективного управління авторськими та суміжними правами, що буде також мати наслідком відсутність предмету спору у справі №916/3646/20.

19.01.2021р. у судовому засіданні по справі № 916/3646/20 оголошено перерву до 16.02.2021р. о 12:20 год., про що було відображено в протоколі судового засідання та повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Кльон» ухвалою суду від 19.01.2021р.

25.01.2021 від позивача до суду надійшли відповідь на відзив (вх. № 2105/21) та заперечення (вх. № 2107/21) проти клопотання про зупинення провадження у справі, обґрунтоване тим, що справа №640/22936/20 не створює неможливості розгляду даної господарської справи.

09.02.2021 представник позивача звернувся до суду із заявою (вх. № 3649/21) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке судом було задоволено, про що 15.02.2021 винесено відповідну ухвалу.

У судовому засіданні 16.02.2021 судом було оголошено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 календарних днів та оголошено протокольно перерву в підготовчому засіданні на 11.03.2021 об 11:00.

Цього ж дня відповідача було повідомлено про місце, дату та час проведення підготовчого засідання ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

17.02.2021 представник позивача звернувся до суду із заявою (вх. № 4559/21) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке судом було задоволено, про що 22.02.2021 винесено відповідну ухвалу.

11.03.2021 від позивача до суду надійшла заява (вх. № 6674/21) про проведення підготовчого провадження без участі представника позивача у зв`язку з його зайнятістю в інших судових засіданнях в Господарському суді Харківської області.

11.03.2021 ухвалою суду відкладено підготовче засідання по справі № 916/3646/20 на 23 березня 2021 об 11:40 год, у зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання.

15.03.2021 представник позивача звернувся до суду із заявою (вх. № 6966/21) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке судом було задоволено, про що 17.03.2021 винесено відповідну ухвалу.

23.03.2021 від відповідача до суду надійшло клопотання (вх. № 7941/21), відповідно якому останній просить розглянути клопотання ТОВ «Кльон» про зупинення провадження у справі № 916/3646/20 та продовжити строк підготовчого засідання у справі.

23.03.2021 судом було розглянуто клопотання про зупинення провадження у даній справі та протокольною ухвалою відмовлено у його задоволенні з підстав того, що наявні матеріали справи, з огляду на чинність наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №14 від 10.09.2019, та відсутності інших перешкод, дозволяють суду встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом спору у даній справі.

Того ж дня, 23.03.2021 в судовому засіданні Господарським судом, після вирішення всіх питань, передбачених ст. 182 ГПК України, була проголошена протокольна ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 916/3646/20 до судового розгляду по суті на 29.03.2021 об 11:00 год., визначено резервну дату судового засідання по суті на 13.04.2021 об 11:20 год., про що було відображено в протоколі судового засідання та ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України суд повідомив відповідача про дату, час та місце судового засідання по суті.

24.03.2021 представник позивача звернувся до суду із заявою (вх. № 8140/21) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке судом було задоволено, про що 25.03.2021 винесено відповідну ухвалу.

29.03.2021 позивачем до суду надано клопотання (вх. № 8463/21) про відкладення розгляду справи по суті, оскільки ГС «КАМП» не може забезпечити явку свого представника через необхідність брати участь в судовому засіданні в Господарському суді Донецької області.

29.03.2021 року ухвалою Господарського суду Одеської області відкладено судове засідання по справі № 916/3646/20 на "13" квітня 2021 р. об 11:20 год. та викликано учасників справи в судове засідання.

13.04.2021р. у судовому засіданні по справі № 916/3646/20 проголошено протокольно перерву до 27.04.2021 об 11:40 год., про що було відображено в протоколі судового засідання, та повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Кльон» про дату, місце та час судового засідання по суті в порядку ст. 120 ГПК України ухвалою суду від 13.04.2021.

26.04.2021 до суду від представника відповідача надійшли заява (вх. № 11655/21) про про проведення судового засідання, призначеного на 27.04.2021, за відстуності представнка відповідача, де останній зазначив, що позовні вимоги не визнає з підстав, викладених у відзиві на позов.

Також, 26.04.2021 до суду від відповідача надійшли пояснення (вх. №11656/21) в порядку ст. 42 ГПК України, які суд залучив до матеріалів справи, проте відмовив в їх задоволенні та оголосив, що надані пояснення та долучені до них докази не буду враховані судом, оскільки надані після спливу процесуальних строків, про що була постановлена протокольна ухвала.

В процесі розгляду справи подані учасниками справи всі клопотання та заяви були судом розглянуті та вирішенні відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, про що відзначено у протоколах підготовчих та судових засідань.

Під час розгляду справи по суті позивач виступив із вступною промовою, заявлений позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити.

Відповідно до акту від 27.04.2021, складеного на підставі ст.197 ГПК України та наказу «Про організацію проведення сеансів відеоконференцзв`язку від 21.01.2014р. № 6», у присутності секретаря судового засідання Нечепуренко А.П., судового розпорядника Склезя Ю.В., проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі № 916/3646/20, призначеного на "27" квітня 2021р. о 11 год. 40 хв., не відбулось у зв`язку з тим технічними неполадками системи відеоконференцзв`язку.

Відповідач - ТОВ «Кльон», про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, проте свого представника в судові засідання не направив, поважність підстав неявки належними та допустимими доказами суду не обґрунтував.

Враховуючи вищенаведене клопотання відповідача про розгляд справи без його участі, господарський суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами за відсутності представника відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Отже, судом дотримані вимоги процесуального закону щодо належного та своєчасного повідомлення учасників про розгляд даної справи.

Відповідно до ст.ст.209, 210 ГПК України Судом були з`ясовані всі обставини, на які учасники справи посилалися під час судового розгляду як на підставу своїх вимог і заперечень, а також судом були безпосередньо досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

27.04.2021р. в судовому засіданні Господарським судом був закінчений розгляд справи по суті та відповідно до ч.1 ст.240 ГПК України після виходу з нарадчої кімнаті проголошена вступна та резолютивна частини рішення.

3.Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 10.09.2019 № 14 «Про акредитацію організації колективного управління» акредитовано організацію колективного управління Громадську спілку «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строком на три роки.

Отже, позивач - Громадська спілка «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» єдина в Україні акредитована організація колективного управління у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

Відповідний Реєстр організацій колективного управління розміщений на офіційному сайті Мінекономіки.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кльон» є юридичною особою, зареєстрованою за законодавством України, яка відповідно до вимог ст. ст. 1, 23, 28, 42 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» є провайдером програмної послуги на підставі ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення НР № 00123-п від 12.06.2015 та здійснює на території України кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав.

Зазначений факт підтверджується Додатком № 4 до Положення про порядок видачі ліцензії провайдера програмної послуги, затвердженого рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 28.12.2011 № 2979.

Відповідач, поряд з вітчизняними програмами, ретранслює програми зарубіжних телерадіоорганізацій, в межах програм ним здійснюється трансляція численних і різноманітних об`єктів авторського права і суміжних прав, зокрема аудіовізуальних творів (зокрема фільмів, відеокліпів), музичних творів, музичних та акторських виконань, фонограм, відеограм та інше. Ретранслюючи програми телеканалів (перелік яких, наведено в рішенні щодо видачі ліцензії провайдера програмної послуги), відповідач здійснює кабельну ретрансляцію всіх тих об`єктів авторського і суміжних прав, що транслюються телерадіоорганізаціями, чиї програми ретранслює відповідач.

Як доказ кабельної ретрансляції відповідачем, позивачем надано Загальну концепцію пакетування (перелік) програм, придбаних для ретрансляції, а також інформацію про програми, які провайдер програмної послуги має намір ретранслювати.

Відповідно до загальної концепції ТОВ «Кльон» дозволено ретранслювати 55 програм, з яких 49 є вітчизняні.

В загальній концепції пакетування (перелік) програм, придбаний для ретрансляції добору програм (перелік програм) для надання програмної послуги, відповідачем заявлено іноземні програми, які дозволені до ретрансляції на території України, а саме: Детский мир, Nickelodeon, RTVI, TV 1000 East, CNL TV.

Вказане також підтверджується переліком іноземних програм, зміст яких відповідає вимогам Європейської конвенції про транскордонне телебачення і ретрансляція яких на території України не обмежується згідно з ч. 1 ст. 42 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" станом на 18.02.2009, затвердженим рішенням Національної ради від 02.04.2008 № 652 "Про затвердження Переліку програм, зміст яких відповідає вимогам Європейської конвенції про транскордонне телебачення і ретрансляція яких на території України не обмежується згідно з ч. 1 ст. 42 Закону України "Про телебачення і радіомовлення".

Позивач звернувся до відповідача з листом № 13-12/11/20 від 12 листопада 2020 з пропозицією укласти договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення. До цього листа було додано два примірники проекту вказаного договору, підписаних Громадською спілкою «Коаліція аудіовізуальних і музичних творів» та скріплених його печаткою. Зазначене підтверджується описом вкладення у цінний лист від 12.11.2020, фіскальним чеком АТ "Укрпошта" від 12.11.2020, накладною АТ "Укрпошта" від 12.11.2020.

Проте, відповідач на вищезазначений лист відповіді не надав, запропонований позивачем проект не погодив та не підписав, зауваження або пропозиції відносно змісту запропонованого правочину не надав, протокол розбіжностей до нього не склав.

Також з матеріалів справи вбачається, що в період з 10.03.2020 по 09.04.2020 позивачем та представниками провайдерів програмної послуги (зокрема й профільними асоціаціями провайдерів програмної послуги - Спілкою кабельного телебачення України, Всеукраїнською асоціацією операторів кабельного телебачення і телеінформаційних мереж, Телекомунікаційною палатою України, Асоціацією правовласників та постачальників контенту, Американська торговельна палата в Україні) проведено переговори щодо встановлення остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об"єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

В ході переговорів сторони затвердили наступні остаточні розміри тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення: на 2020 рік - 0,40 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2021 рік - 0,90 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2022 рік - 1,50 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2023 рік - 2,00 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2024 рік - 2,50 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2025 рік - 3,00 грн/міс за кожного абонента (користувача), що підтверджується протоколом переговорів.

Водночас на переговорах вирішено, що зобов`язання щодо нарахування винагороди на користь ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» виникають з 10.04.2020 відповідно до укладеного договору.

Відповідні тарифи розміщені на офіційному веб-сайті Міністерства розвитку, економіки, торгівлі та сільського господарства України у розділі "Ставки (тарифи) винагороди за використання об`єктів авторського права і суміжних прав" (https://www.me.gov.ua).

Позивач зазначає, що відповідач не вчинив дій щодо укладення договору, відповідач іншого проекту договору чи протоколу розбіжностей позивачу не направив. Зазначене стало підставою для звернення з позовом до суду про укладання договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав (крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення) з відповідачем, як користувачем об`єктами авторського та суміжних прав.

4. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Iнші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Відповідно до ч.1 ст.179 ГК України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно частини 4 статті 179 Господарського кодексу України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Частиною 7 ст.179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до положень ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до положень ст. 646 Цивільного кодексу України відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Відповідно до частин 1-3 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами в передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані в будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до приписів частин 1 та 2 статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається в формі єдиного документа, підписаного сторонами. Проект договору може бути запропонований будь-якою із сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні в двох примірниках.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 181 Господарського кодексу України, сторона, яка одержала проект договору, в разі згоди з його умовами, оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні, або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо в двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження в договорі, та в двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Примусовий порядок укладання господарських договорів за рішенням суду регулюється ст. 187 ГК України та ст. 649 ЦК України.

Відповідно до ст.187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі, якщо це передбачено угодою сторін, або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" визначає правові та організаційні засади колективного управління майновими правами суб`єктів авторського і (або) суміжних прав в Україні, зокрема в сфері кабельної ретрансляції об`єктів авторського і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

Приписами ст.1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" визначено, що:

добровільне колективне управління - колективне управління, що здійснюється організаціями колективного управління, зареєстрованими у встановленому цим Законом порядку, виключно щодо об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, включених до каталогу відповідної організації колективного управління;

обов`язкове колективне управління - колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах;

розширене колективне управління - колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління (крім випадків, коли відповідні права вилучені правовласником з колективного управління в порядку, встановленому цим Законом), у визначених цим Законом сферах, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах;

каталог організації колективного управління - сукупність об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майновими правами на які управляє організація.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" організацією колективного управління є громадське об`єднання зі статусом юридичної особи, зареєстроване в Установі, що не має на меті отримання прибутку, засноване виключно правовласниками, діяльність якого спрямована на колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав. Установою в свою чергу є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" організації колективного управління від свого імені та в інтересах правовласників здійснюють такі функції: 1) укладають із користувачами договори про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та договори про виплату винагороди (відрахувань) за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав; 2) укладають договори про партнерство, договори про представництво прав з іншими організаціями колективного управління; 3) збирають, розподіляють та виплачують дохід від прав правовласникам; 4) звертаються до суду від імені правовласників за захистом їхніх майнових прав відповідно до статутних повноважень та доручення правовласників, вчиняють інші дії, передбачені законодавством та дорученням правовласників, необхідні для захисту майнових прав правовласників, в інтересах яких діє організація; 5) забезпечують ведення реєстру правовласників, реєстру об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майновими правами щодо яких управляє організація; 6) здійснюють моніторинг правомірності використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав згідно зі сферами управління правами, щодо яких зареєстровано організацію, та щодо об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майнові права на які передані їй в управління; 7) здійснюють інші функції, визначені цим Законом та статутом.

Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" добровільне колективне управління майновими авторськими та суміжними правами може здійснюватися в будь-якій сфері управління правами, крім тих, у яких здійснюється розширене або обов`язкове колективне управління.

Згідно ч. 6 статті 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" обов`язкове колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами.

Обов`язкове колективне управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав здійснюється виключно у таких сферах:

1) право слідування щодо творів образотворчого мистецтва;

2) репрографічне відтворення творів та їх частин (уривків);

3) відтворення в домашніх умовах і в особистих цілях творів, виконань, зафіксованих у фонограмах, відеограмах, їх примірниках, а також аудіовізуальних творів та їх примірників;

4) кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

Перелік сфер колективного управління, за якими здійснюється обов`язкове колективне управління, визначений цією частиною, є вичерпним.

За кожною сферою обов`язкового колективного управління визначається одна акредитована організація.

Таким чином, незалежно від передання правовласниками в управління акредитованої організації, що здійснює діяльність у сфері обов`язкового колективного управління (зокрема в сфері кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення), лише остання має право здійснювати колективне управління в даній сфері.

За положеннями ч. 3 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" користувачі зобов`язані до початку використання у своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про авторське право і суміжні права", укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами у відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» тарифи, що пропонуються для застосування в договорах з користувачами, мають бути об`єктивними та обґрунтованими, зокрема, з урахуванням економічної вигоди використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав у господарській діяльності, характеру та обсягів використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, виду діяльності користувача, фінансово-економічних показників ринку, на якому здійснюється використання зазначених об`єктів.

Проекти попередніх тарифів розглядаються на загальних зборах організації колективного управління та визначаються в фіксованій сумі або в вигляді відсотків від надходжень користувачів, отриманих безпосередньо від використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав за вирахуванням витрат, пов`язаних з придбанням (набуттям) прав на такі об`єкти авторського права і (або) суміжних прав, чи відсотків від вартості обладнання і матеріальних носіїв, за допомогою яких можна здійснити відтворення об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, окремо для кожної категорії користувачів не менше, ніж на три роки. Попередні тарифи мають відповідати вимогам до тарифів, установленим абзацом першим цієї частини.

Протягом 10 робочих днів з моменту затвердження проекту попередніх тарифів організація колективного управління зобов`язана оприлюднити проект попередніх тарифів шляхом: опублікування на своєму веб-сайті; надсилання до Установи; надсилання разом з пропозицією брати участь у переговорах про встановлення тарифів профільним асоціаціям і об`єднанням користувачів за відповідною категорією, а також окремо користувачам, які за даними організації колективного управління в попередньому звітному періоді сплатили не менше одного відсотка загального обсягу доходів від прав, зібраних організацією колективного управління за цією категорією користувачів.

Установа протягом 10 робочих днів з дня отримання від організації колективного управління проектів попередніх тарифів розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію про початок процесу переговорів про встановлення тарифів.

Протягом 30 календарних днів з дня оприлюднення проектів попередніх тарифів Установа здійснює реєстрацію учасників переговорів про встановлення тарифів зі сторони користувачів, а саме профільних асоціацій і об`єднань користувачів за відповідною категорією, а також користувачів, які виявили бажання брати участь у переговорах з організацією колективного управління.

Протягом 10 робочих днів з дня завершення реєстрації учасників переговорів організація колективного управління подає до Установи, а Установа оприлюднює інформацію про дату і місце проведення переговорів або про проведення переговорів у режимі відеоконференції. Установа здійснює посередництво в переговорах.

Переговори про встановлення тарифів мають бути завершені не пізніш як за 60 календарних днів.

Рішення учасників переговорів зі сторони користувачів приймаються двома третинами голосів від загального складу зареєстрованих учасників переговорів.

Тарифи, узгоджені на переговорах про встановлення тарифів чи визначені судом, є обов`язковими для всіх користувачів за відповідною категорією та застосовуються з дати завершення переговорів про встановлення тарифів на підставі відповідного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" кабельна ретрансляція - прийом і одночасна передача телерадіоорганізаціями, провайдерами програмної послуги та іншими особами незалежно від використаних технічних засобів повних і незмінних передач (програм) організацій мовлення або їх істотних частин, а також творів, виконань, фонограм, відеограм, зокрема таких, що містяться в таких передачах (програмах) організацій мовлення, за умови що початкова трансляція такої передачі (програми) здійснена організацією мовлення, яка не підпадає під юрисдикцію України відповідно до закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про телебачення і радіомовлення":

провайдер програмної послуги - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії, виданої Національною радою України з питань телебачення та радіомовлення, на договірних засадах надає абонентам можливість перегляду пакетів програм, використовуючи для передавання цих програм ресурси багатоканальних телемереж;

пакет програм - перелік телерадіопрограм, які провайдер програмної послуги пропонує абонентам на договірних засадах як цілісну інформаційну послугу;

багатоканальна телемережа (ефірна або кабельна) - телекомунікаційна мережа загального користування, призначена для передавання телерадіопрограм, а також надання інших телекомунікаційних і мультимедійних послуг, здатна забезпечити одночасну трансляцію більше ніж однієї телерадіопрограми і може інтегруватися з іншими телекомунікаційними мережами загального користування;

ретрансляція - прийом і одночасна передача, незалежно від використаних технічних засобів, повних і незмінних телерадіопрограм або істотних частин таких програм, які транслюються мовником.

Відповідно до ст. 42 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" ретрансляція телерадіопрограм та передач, зміст яких відповідає вимогам Європейської конвенції про транскордонне телебачення, на території України не обмежується. Порядок ретрансляції регулюється цим Законом.

Суб`єкт господарювання, який перебуває під юрисдикцією України, має на меті здійснювати ретрансляцію програм та передач і отримав на це дозвіл від правовласника (виробника), який не підпадає під юрисдикцію держави - члена Європейського Союзу або держави, яка ратифікувала Європейську конвенцію про транскордонне телебачення, має право здійснювати ретрансляцію програм та передач лише за умови відповідності їх змісту вимогам законодавства України, Європейської конвенції про транскордонне телебачення та у разі їх включення до переліку програм, що ретранслюються, за рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення.

Право на ретрансляцію теле- та/чи радіопрограм визначається ліцензією на мовлення або ліцензією провайдера програмної послуги.

Максимальні обсяги ретрансляції та орієнтовний перелік (за жанрами) передбачених до ретрансляції програм та передач визначаються програмною концепцією мовлення згідно з вимогами цього Закону.

Провайдери програмної послуги здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм та передач у багатоканальних телемережах відповідно до переліку телерадіопрограм та передач, які передбачено надавати у складі програмної послуги.

5. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст.81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Предметом даного позову є спонукання користувача до укладення договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав (крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення) з єдиною акредитованою організацією обов`язкового колективного управління в даній сфері. Тобто до кола обставин, що підлягають дослідженню та встановленню в даній справі належить: наявність імперативної норми закону щодо укладення між указаними суб`єктами господарювання даного виду правочину; визначення змісту цього правочину (зокрема його істотних умов); факт ухилення користувача від вчинення відповідних дій щодо укладення такого виду договору.

В силу наведених положень Закону укладання договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав (крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення) є обов`язковим для користувача та організації колективного управління.

Враховуючи заявлені позивачем вимоги, а також висновки суду щодо обов`язковості укладання договорів про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав (крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення), суд зауважує, що предметом доведення в рамках даної справи є наявність у позивача статусу організації колективного управління, наявність у відповідача статусу користувача відповідно до ч.3 ст.20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", та у випадку встановлення відповідних статусів сторін, що зумовлює висновок про наявність підстав для укладання договору, визначення істотних умов договору, зокрема терміну та ціни договору.

Положеннями ч.6 ст.12 названого Закону визначено, що за кожною сферою обов`язкового колективного управління визначається одна акредитована організація.

Одна організація колективного управління може бути акредитована на здійснення обов`язкового колективного управління у декількох сферах, а також одночасно із здійсненням розширеного колективного управління.

Судом встановлено, що Громадська спілка «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» є акредитованою організацією колективного управління у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, що підтверджуються наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України від 10.09.2019 №14 "Про акредитацію організації колективного управління" (далі наказ №14 10.09.2019).

Строк акредитації ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав", відповідно до наказу №14 10.09.2019, становить три роки.

Отже, громадська спілка «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав», яка є єдиною в Україні акредитованою організацією в сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського і (або) суміжних прав (крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення) (згідно з чинним на час вирішення спору наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №14 від 10.09.2019) є належним позивачем у даній справі.

Крім того, судом встановлено, що провайдери програмної послуги в межах надання програмної послуги здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм.

Як встановлено судом, 21.05.2015 Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення прийнято рішення №733 про надання ТОВ «Кльон» ліцензії провайдера програмної послуги на 10 років.

Із змісту названого рішення судом встановлено, що в ліцензії вирішено зазначити таку інформацію: 1) територія розташування (прийому) багатоканальної телемережі - м. Іллічівськ Одеської області; 2) загальна кількість програм програмної послуги - 84, із них вітчизняних програм - 54; 3) технологія розповсюдження програм - аналогова та цифрова.

Наведене дозволяє суду зробити висновок, що ТОВ «Кльон» є юридичною особою, що відповідно до ліцензії, здійснює діяльність провайдера програмної послуги.

З огляду на імперативну норму частини 3 статті 20 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», що встановлює обов`язок користувача до початку використання в своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав (крім випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про авторське право і суміжні права») укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами в відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, суд дійшов висновку, що позов акредитованої організації обов`язкового колективного управління в відповідній сфері до ліцензованого провайдера програмної послуги щодо укладення договору на надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав (крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення) підлягає задоволенню.

Не укладання користувачем обов`язкового договору з організацією колективного управління не позбавляє його можливості самостійно укласти договори з організаціями мовлення (правовласниками телепрограм) на публічне сповіщення іншим особам їх програм шляхом ретрансляції. У цьому випадку відпадає необхідність укладати ще додатково обов`язковий договір з організацією колективного управління про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав.

В матеріалах справи наявний лист Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №16/716 від 09.12.2020 з інформацією про програми, які відповідач має намір ретранслювати - всього 55 програм, серед яких 49 вітчизняних.

Факт ретрансляції програми зарубіжних країн відповідачем жодним чином не заперечується.

Щодо визначення істотних умов договору про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, суд зазначає наступне.

Надісланий позивачем на адресу відповідача проект договору, ТОВ «Кльон» підписано не було, як не було і направлено жодних зауважень, пропозицій чи протоколу розбіжностей.

Поряд з цим під час розгляду справи, відповідачем фактично було висловлено незгоду з умовам договору в частині предмету, строку та ціни.

У запропонованій позивачем редакції договору в розділі 1 "Основні визначення" міститься поняття "об`єкти прав", під яким розуміють об`єкти авторського і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строк майнових прав на які не сплив до моменту їх використання провайдером.

У п.2.1. проекту договору позивачем запропоновано наступний предмет договору: "На умовах, визначених цим договором, спілка надає провайдеру дозвіл на використання об`єктів прав шляхом кабельної ретрансляції на територію, а провайдер зобов`язується виплачувати спілці щоквартальну винагороду (відрахування) відповідно до умов цього договору.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в період з 10.03.2020 по 09.04.2020 позивачем та представниками провайдерів програмної послуги, а також їхніх об`єднань проведено переговори щодо встановлення остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення. В ході переговорів (09-10.04.2020) сторони дійшли згоди щодо остаточних тарифів винагороди, що зафіксовано протоколом остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, розміщеного на офіційному веб-сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України у розділі «Ставки (тарифи) винагороди за використання об`єктів авторського права і суміжних прав» (https://www.me.gov.ua).

Ціна, запропонована позивачем у проекті договору, до укладання якого спонукається відповідач, відповідає остаточним тарифам, встановленим у порядку, визначеному частиною 2 статті 20 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», та є обов`язковою для відповідача, як користувача об`єктами авторського та суміжних прав за відповідною категорією.

Установлення щоквартальної винагороди є правом учасників переговорів і жодним чином не суперечить положенням частин 1 та 2 статті 20 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», характер та обсяг використання користувачем об`єктами авторського та суміжних прав правомірно знайшли своє відображення в сумі оплати винагороди за кожного абонента користувача.

Відповідно до частини 7 статті 180 Господарського кодексу України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

За приписами частини 2 статті 187 Господарського кодексу України, день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Позивач звертаючись з даним позовом до суду просить визнати укладеним договір №13-12/11/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення з моменту затвердження в установленому Законом порядку остаточних тарифів, тобто з 10.04.2020 (п.5.1. проекту договору).

В ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України вказано, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Таким чином, законодавством передбачена можливість поширення умов договору на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, однак такий виняток може мати місце лише за згодою сторін.

Оскільки матеріали справи не містять доказів надання відповідачем згоди на включення такої умови у договір, та більш того відповідач категорично заперечує проти можливості застосування таких положень, суд зазнає про відсутність підстав для зазначення в договорі умови щодо застосування умов договору до правовідносин, що виникли між сторонами з 10.04.2020.

З урахуванням наведених висновків, п.5.1. запропонованого проекту договору наступного змісту: "цей договір є укладеним та набуває чинності в дату його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками, разом із тим Сторони домовились, що умови цього Договору застосовуються до правовідносин, що виникли між Сторонами з 10 квітня 2020 року" підлягає виключенню, внаслідок чого у розділі "5. Строк дії та зміни умов Договору" пункт 5.1. фактично буде відображати зміст п.5.2., із подальшою зміною нумерації наступних пунктів договору.

Разом з тим суд зазначає, що у прохальній частині позову позивач також просить вважати укладеним спірний договір з 10.04.2020.

Суд зазначає, що встановлена законодавством можливість розповсюдити дію правочину на правовідносини, що виникли, до його укладення, не є ідентичним поняттю дати укладення договору.

В ч.3 ст.639 Цивільного кодексу України вказано, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч.2 ст.631 Цивільного кодексу України)

Таким чином, відсутні підстави вважати договір укладеним до направлення пропозиції про укладення договору.

Як встановлено судом, направлена позивачем на адресу відповідача 12.11.2020 пропозиція про укладання договору була залишена останнім без відповіді та задоволення.

Відповідно до статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що переддоговірним є спір, який виникає у разі, якщо сторона ухиляється або відмовляється від укладення договору в цілому або не погоджує окремі його умови. При цьому передати переддоговірний спір на вирішення суду можливо лише тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов`язаною його укласти через пряму вказівку закону, або на підставі обов`язкового для виконання акта планування, попереднього договору. В інших випадках, спір про укладення договору чи з умов договору може бути розглянутий господарським судом тільки за взаємною згодою сторін. У разі вирішення судом переддоговірного спору з дотриманням вказаних вимог, днем укладення договору вважається день набрання чинності відповідним рішенням суду, враховуючи, що в такому випадку договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 905/889/16 та від 19.06.2019 у справі № 915/802/18.

Таким чином, враховуючи наведене вище, оскільки предметом розгляду даної справи є переддоговірний спір, відповідно, договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення, тож днем укладення договору вважається день набрання чинності рішенням суду у даній справі.

З огляду на викладене, вимоги про укладення договору саме з 10.40.2020 суд визнає необґрунтованими.

Враховуючи, що договірні правовідносини між сторонами виникають лише з дати набрання законної сили даним рішенням суду, безпідставними є умови договору, визначені в п.3.1.2 договору щодо надання провайдером спілці інформації щодо найменувань програм організації мовлення, які ретранслюються провайдером, станом на 10.04.2020р. та інформацію про кількість абонентів за перший квартал 2020 року.

З огляду на що суд дійшов висновку про погодження п. 3.1.2. договору в наступній редакції: "в день укладення цього Договору довідково надати Спілці інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються Провайдером та інформацію про Кількість абонентів на день укладення договору".

Відповідно до ч. 9 ст. 238 ГПК України в спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Водночас суд, досліджуючи зміст проекту договору №13-12/11/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, встановив, що у п.7.1. розділу 7 "Відповідальність сторін" міститься описка, а саме: неправильно зазначено пункт договору (п. 3.1.2. договору замість п.3.1.1.), який встановлює обов`язок провайдера своєчасно сплачувати винагороду (відрахування) за надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав (крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення), що підлягає виправленню, не змінюючи зміст та суть положень договору.

Суд зазначає, що на даний час немає примірного чи типового договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення. Однак це не звільняє користувача від обов`язку укласти такий договір, у такому випадку сторони відповідно до вказаної вище норми права не обмежені в можливості визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Крім зазначеного, суд, проаналізувавши зміст запропонованого проекту договору, не вбачає в ньому умов, які б суперечили законодавству.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» про укладення договору підлягають задоволенню частково, оскільки як встановлено судом вище днем укладення договору вважається день набрання чинності рішенням суду у даній справі.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд, висновки якого в силу положень ст. 236 ГПК України враховуються судом, в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Враховуючи наведене, а також наявні в матеріалах справи докази у сукупності, за думкою суду, надані позивачем докази та наведені доводи у підтвердження його тверджень щодо здійснення відповідачем кабельної ретрансляції об`єктів авторського права та суміжних прав, є більш вірогідними, ніж означені відповідачем доводи, які не підтверджені жодними належними доказами.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

Враховуючи немайновий характер позовної вимоги, що виключає можливість визначення пропорції розміру її задоволення, судові витрати позивача підлягають стягненню з відповідача у повному розмірі.

Суд зазначає, що на момент ухвалення рішення в справі відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу між сторонами витрат на правничу допомогу (орієнтовний розмір яких за позовною заявою становить 20 000 грн), оскільки позивачем не заявлений фактичний розмір витрат на правничу допомогу, понесених в ході вирішення даної справи; в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження фактичного розміру таких витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 86, 129, 202, 232, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов - задовольнити частково.

2. Вважати укладеним між Громадською спілкою «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» (вул. Шовковича, № 10, оф. 28, м. Київ, 01021, ) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кльон» (вул. Данченка, 3-Б, 17 поверх, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001, ) договір № 13-12/11/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, на наступних умовах:

ДОГОВІР № 13-12/11/20

про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення

м. Київ

Громадська спілка «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» (далі - Спілка), що здійснює обов`язкове колективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав та є акредитованою організацією колективного управління відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №14 від 10.09.2019, в особі Генерального директора Калениченка Павла Анатолійовича, який діє на підставі Статуту з однієї сторони,

та

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кльон» (далі - Провайдер), в особі____________________________________________________________________, який (яка) діє на підставі ___________________________________________, з іншої сторони, разом надалі - Сторони, керуючись положеннями Закону України «Про авторське право і суміжні права» та Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", домовились про наступне:

1. Основні визначення

Провайдер - юридична особа або фізична особа-підприємець, яка здійснює кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав і є користувачем згідно ст.1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Об`єкти прав - об`єкти авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строк майнових прав на які не сплив до моменту їх використання Провайдером.

Абонент - унікальний споживач (фізична чи юридична особа, фізична особа-підприємець) послуг Провайдера з надання доступу до пакетів телепрограм (передач) організацій мовлення, які містять у собі об`єкти авторського права і суміжних прав, незалежно від технології надання послуг.

Кількість абонентів - середня кількість Абонентів у звітному кварталі, яка визначається як середній показник Абонентів на перший та останній день звітного кварталу.

Територія - (Україна, місто) територія дії дозволу за цим Договором _____________________________________________.

Тариф - розмір щомісячної винагороди (відрахування на користь правовласників) за використання Об`єктів прав за кожного абонента, затверджений у відповідності до процедури переговорів, передбаченої Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», за якою рішення оформлене Протоколом переговорів щодо остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення від 09 квітня 2020 року.

Щоквартальна винагорода (відрахування) за цим Договором розраховується як добуток Кількості абонентів за звітний період на Тарифи, зазначені у Додатку №3 до цього Договору, та на три місяці звітного кварталу.

Для цілей оподаткування будь-яка винагорода (відрахування) за використання Об`єктів прав за цим Договором, що належить до виплати Провайдером на користь Спілки, є роялті та не є об`єктом оподаткування ПДВ згідно абз. 2 п.п. 196.1.6. п. 196.1. ст. 196 Податкового кодексу України та відповідно до п. п. 14.1.225 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України.

2. Предмет Договору

2.1. На умовах, визначених цим Договором, Спілка надає Провайдеру дозвіл на використання Об`єктів прав шляхом кабельної ретрансляції на Територію, а Провайдер зобов`язується виплачувати Спілці щоквартальну винагороду (відрахування) відповідно до умов цього Договору.

2.2. Збір винагороди (відрахування) здійснюється Спілкою з метою справедливого розподілу доходу правовласникам, які передали та які не передали Спілці управління своїми правами.

2.3. Провайдер не має права передавати третім особам отриманий за цим Договором дозвіл.

2.4. Провайдер виплачує Спілці винагороду (відрахування) за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, в розмірі та порядку, визначеному цим Договором, для виплати доходу від прав правовласникам.

3. Зобов`язання Сторін

3.1. Провайдер зобов`язаний:

3.1.1. сплачувати за надання дозволу щоквартально за кожен звітний період (квартал) не пізніше 30-ти календарних днів після закінчення кожного звітного кварталу на поточний рахунок Спілки суму винагороди (відрахування), розрахованої у відповідності до цього Договору;

3.1.2. в день укладення цього Договору довідково надати Спілці інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються Провайдером та інформацію про Кількість абонентів на день укладення договору;

щоквартально надавати Спілці інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються Провайдером, та інформацію про Кількість абонентів, якщо у звітному кварталі відбулися зміни;

інформація надається Спілці у письмовій та/або електронній формі за формами, що є відповідними додатками до цього Договору.

3.2. Спілка зобов`язана:

3.2.1. прийняти від Провайдера винагороду (відрахування), сплачену відповідно до п. 3.1.1 цього Договору;

3.2.2. у випадку пред`явлення до Провайдера будь-яких претензій, скарг, вимог, позовних заяв тощо з боку будь-яких третіх осіб щодо виплати будь-яких компенсацій та/або платежів та/або винагороди (відрахувань) за кабельну ретрансляцію Об`єктів прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, визначену Сторонами в п. 2.1 цього Договору, та за умови виконання Провайдером умов цього Договору щодо виплати винагороди за відповідні звітні періоди, врегулювати такі претензії, скарги, вимоги, позовні заяви тощо за власний рахунок та власними силами, не залучаючи при цьому Провайдера і звільняючи його від будь-якої відповідальності;

у разі порушення Спілкою умов цього пункту та у разі стягнення з Провайдера будь-яких сум компенсацій, збитків, штрафів тощо, у тому числі уповноваженими державними органами та/або будь-якими третіми особами за результатами судового розгляду відповідних спорів щодо виплати винагороди (відрахувань) за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, Спілка зобов`язується беззаперечно відшкодувати Провайдеру повний розмір таких сум компенсацій, збитків, штрафів тощо, а також всі понесені Провайдером судові витрати, включаючи витрати на адвокатів та правову допомогу, шляхом утримання Провайдером відповідної суми при здійсненні наступних виплат відрахувань (винагороди);

3.2.3. самостійно розподіляти отриману винагороду (відрахування), сплачену Провайдером, за звітний період відповідно до положень і процедур, що затверджені її органами управління та відповідно до законодавства; Провайдер не несе відповідальність за такий розподіл;

3.2.4. письмово повідомити Провайдера протягом 10 календарних днів з моменту настання події про будь-які рішення судів, органів управління Спілки чи рішення органів державної влади, які впливають на обсяг прав та обов`язків Спілки у сфері кабельної ретрансляції;

3.2.5. під час укладання договорів з будь-якими Провайдерами щодо надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, та під час строку дії таких договорів застосовувати однаковий Тариф для всіх провайдерів без надання будь-яких знижок, понижуючих коефіцієнтів та інших дій, спрямованих на зміну затвердженого Тарифу, окрім випадків зміни розміру Тарифу відповідно до чинного законодавства України або умов цього Договору.

4. Права Сторін

4.1. Провайдер має право використовувати шляхом кабельної ретрансляції Об`єкти прав з дотриманням умов цього Договору та вимог законодавства України про авторське право і суміжні права.

4.2. Спілка має право здійснювати контроль за використанням Провайдером прав шляхом:

- розгляду інформації Провайдера щодо переліку програм організацій мовлення, що ретранслюються Провайдером та доступ до яких надається Абонентам;

- моніторингу переліку програм організацій мовлення, що ретранслюються Провайдером та доступ до яких надається Абонентам, зокрема із залученням власним коштом третіх осіб.

5. Строк дії та зміни умов Договору

5.1. Сторони домовились, що строк дії цього Договору встановлюється з дати його укладення і до 31 грудня 2025 року за умови, що Спілка буде мати статус акредитованої організації колективного управління для сфери використання об`єктів авторського права і суміжних прав шляхом кабельної ретрансляції у встановленому законодавством порядку.

5.2. Зміни та доповнення до цього Договору здійснюються лише за погодженням обох Сторін та оформлюються додатковою угодою, що підписується обома Сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору, якщо інше прямо не встановлено у цьому Договорі.

5.3. Умови цього Договору в частині розміру Тарифів на наступний календарний рік підлягають обов`язковому перегляду у разі, якщо відбувається падіння внутрішнього валового продукту України більш, ніж на 7 (сім) відсотків за попередній рік. З моменту офіційного оприлюднення такої інформації Тариф поточного року зменшується на 25% відсотків і така зміна не потребує підписання будь-яких додаткових правочинів до цього Договору.

5.4. Цей Договір вважається автоматично припиненим у разі втрати Спілкою статусу акредитованої організації у сфері «кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення» з моменту втрати Спілкою такого статусу без необхідності укладання Сторонами будь-яких додаткових правочинів до цього Договору.

5.5. У випадку припинення діяльності Провайдера в сфері кабельної ретрансляції цей Договір припиняється з дати припинення такої діяльності або дати анулювання відповідної ліцензії Провайдера, про що Провайдер письмово повідомляє Спілку. Припинення дії Договору з цих підстав не звільняє Провайдера від виплати винагороди (відрахування) за період фактичного здійснення ним такої діяльності.

5.6. Цей Договір може бути розірваний будь-якою стороною Договору в односторонньому порядку:

Спілкою - у випадку невиконання Провайдером будь-якого із зобов`язань, встановлених у підпунктах пункту 3.1. цього Договору, та у випадку якщо Провайдер не виконає зобов`язання протягом 15 календарних днів після отримання від Спілки попередження про необхідність виконання зобов`язань; у такому випадку Спілка має попередити Провайдера письмово про таке розірвання не пізніше, ніж за 30 календарних днів до бажаної дати розірвання;

Провайдером - у випадку невиконання Спілкою будь-якого із зобов`язань, встановлених у підпунктах пункту 3.2 цього Договору, шляхом надсилання на зазначену у цьому Договорі адресу іншої сторони відповідного письмового повідомлення із зазначенням дати розірвання цього Договору.

5.7. Цей Договір може бути розірвано в випадках, передбачених цим Договором та чинним законодавством України.

6. Вирішення спорів і підсудність

6.1. Сторони зобов`язуються вжити заходів щодо вирішення будь-яких спорів, що виникають між ними, шляхом переговорів.

6.2. У разі неможливості вирішення таких спорів шляхом переговорів, зацікавлена Сторона повинна подати позов до господарського суду відповідно до чинного законодавства України.

7. Відповідальність Сторін

7.1. У разі затримки платежів, передбачених пунктом 3.1.1, Провайдер зобов`язаний виплатити Спілці пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості за кожний день затримки платежів, але не більше 10 % (десяти відсотків) від загальної суми заборгованості.

8. Форс-мажорні обставини

8.1. Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею сторін .

8.2. Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 3 (трьох) днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

8.3. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є довідка, яка видається Торгово-промисловою палатою України або організацією, на яку Урядом покладені обов`язки по ліквідації таких обставин.

8.4. У разі, коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більш як 30 (тридцять) днів, кожна із Сторін в установленому порядку має право розірвати цей Договір. У такому разі Сторона не має права вимагати від іншої сторони відшкодування збитків.

9. Прикінцеві положення

9.1. Сторони повинні у п`ятиденний строк письмово повідомити одна одну про зміну місцезнаходження, найменування, керівника, банківських реквізитів, надати іншу інформацію, необхідну для виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором.

9.2. Сторони домовилися, що інформація, яка передається Сторонами одна одній у межах цього Договору є конфіденційною, крім інформації щодо умов цього договору, Тарифів та Кількості абонентів Провайдера.

Передавання конфіденційної інформації третім особам, її опублікування чи розголошення будь-яким іншим чином, можуть мати місце тільки за письмовим погодженням Сторін, незалежно від причин та припинення строку дії цього Договору, окрім випадків, передбачених чинним законодавством України.

Зобов`язання по збереженню конфіденційності і нерозголошенню інформації по цьому Договору залишаються в силі протягом строку дії Договору і трьох років з дня припинення строку його дії.

9.3. Договір укладено у 2 (двох) примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної зі Сторін. Додатки та доповнення до цього Договору мають бути укладені у письмовій формі і з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін стають невід`ємною частиною Договору.

9.4. Спілка є неприбутковою організацією, включеною до реєстру неприбуткових організацій та має ознаку неприбутковості 0032 з 27.06.2019 року.

9.5. Провайдер є платником ______________________________________________.

10. Реквізити і підписи Сторін

Громадська спілка Товариство з обмеженою відповідальністю

«Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» «Кльон»

01021, м. Київ, вул. Шовковична. 68001. Одеська обл. обл.. м. Іллічівськ (п),

буд. 10, оф. 28 вул. Данченка. буд. 3-Б, 17 поверх

тел. +38

Код

п/р НОМЕР_2 у

Філії "Київсіті" AT КБ "Приватбанк"

e-mail:

Директор Керівник

_________________/П.А. Калениченко _______________/________________________

Додаток №1

до Договору № 13-12/11/20 від «___»_______2020 року

м. Київ «___»__________2020 року

1. Сторони погодили наступний зразок Інформації щодо Кількості абонентів Провайдера:

Інформація про Кількість абонентів Провайдера

до Договору №13-12/11/20 від «___»____________2020 року

м.________ «___»_______________2020 року

Кількість абонентів Провайдера за звітний І/ІІ/ІІІ/ІV квартал _________ року становить __________________ Абонентів.

___________________________________/_________________/

посада підпис, печатка прізвище, ініціали

2. Цей Додаток є невід`ємною частиною Договору.

3. Цей Додаток оформлений у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної Сторони.

Підписи сторін:

Спілка Провайдер

_______________________/П.А. Калениченко/ _________________ /__________/

Додаток №2

до Договору № 13-12/11/20 від «___»_______2020 року

м. Київ «___»__________2020 року

1. Сторони погодили наступний зразок Звіту про кабельну ретрансляцію Провайдера:

Звіт про кабельну ретрансляцію

до Договору № 13-12/11/20 від «___»______________2020 року

м._______ «__»_____________ 2020 року

№ Перелік програм організації мовлення
1
2
n

______________________ _________________/______________________________________

посада підпис, печатка прізвище, ініціали

2. Цей Додаток є невід`ємною частиною Договору, оформлений у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної Сторони.

Підписи сторін:

Спілка Провайдер

_______________________/П.А. Калениченко/ _________________ /__________/

Додаток №3

до Договору № 13-12/11/20 від «__»_________ 2020 року

м. Київ «___»__________2020 року

Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (далі - Спілка), в особі Генерального директора Калениченка Павла Анатолійовича, який діє на підставі Статуту з однієї сторони,

та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кльон» (далі - Провайдер), в особі____________, який (яка) діє на підставі ________, з іншої сторони,

домовились про наступне:

1. Сторони узгодили щомісячні Тарифи за одного Абонента Провайдера у наступному розмірі:

Період Щомісячний Тариф, грн за одного Абонента
з 10 квітня 2020 року по 31 грудня 2020 року 0,40
з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року 0,90
з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року 1,50
з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року 2,00
з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року 2,50
з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року 3,00

2.Цей Додаток є невід`ємною частиною Договору, оформлений у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної Сторони.

Реквізити та підписи Сторін:

Громадська спілка Товариство з обмеженою відповідальністю

«Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» «Кльон»

01021, м. Київ, вул. Шовковична. 68001. Одеська обл. обл.. м. Іллічівськ (п),

буд. 10, оф. 28 вул. Данченка. буд. 3-Б, 17 поверх

тел. +38

Код

п/р НОМЕР_2 у

Філії "Київсіті" AT КБ "Приватбанк"

e-mail:

Директор Керівник

_________________/П.А. Калениченко _______________/______________________

3. В задоволенні решти позову - відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кльон» (вул. Данченка, 3-Б, 17 поверх, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001, ) на користь Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» (вул. Шовковича, № 10, оф. 28, м. Київ, 01021, ) судовий збір у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст рішення складено 07 травня 2021 р.

Суддя О.В. Цісельський