ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 справа № 914/3324/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., секретар судового засідання Пукач М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал, м.Львів

до відповідача: Державного підприємства Міністерства оборони України Львівський завод збірних конструкцій, м.Львів

про стягнення заборгованості.

Ціна позову 357762,20грн.

За участю представників:

від позивача: Сорока Дана Миколаївна представник;

від відповідача: не викликався

Заяв про відвід не поступало.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал до Державного підприємства Міністерства оборони України Львівський завод збірних конструкцій про стягнення заборгованості в сумі 357762,20грн., з якої 317638,20грн. основний борг, 22656,26грн. пеня, 10909,17грн. інфляційні втрати, 6558,57грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 18.01.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 16.02.2021р.

10.02.2021р. позивачем подано заяву за вх.№524/21 від 10.02.2021р. про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач зазначає, що під час підготовки конкретизованого розрахунку, що доданий до матеріалів справи, внаслідок збою в програмному забезпеченні, допущено помилку, а саме в графі взаємозалік за листопад 2019р. не було враховано суму 24 224,41 грн. та вказану суму було помилково враховано в взаємозалік в листопаді 2020р. В результаті чого, сума основного боргу за період з 01.10.2019р. по 01.12.2020р. не змінилась та становить 317 638,20 грн., проте це вплинуло на розмір нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат. З огляду на дані обставин позивач просить стягнути з відповідача 317638,20грн. основного боргу, 22656,26грн. пені, 9988,64грн. інфляційних втрат та 5829,85грн. 3% річних. Розрахунки вказаних сум долучено до поданої заяви за вх.№524/21 від 10.02.2021р.

15.03.2021р. позивачем подано заяву за вх.№1077/21 від 15.03.2021р., в якій позивач у зв`язку із частковою оплатою заборгованості зменшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 284427,88грн. основного боргу, 22656,26грн. пені, 9988,64грн. інфляційні втрати, 5829,85грн. 3% річних. На підтвердження часткової оплати до поданої заяви долучено розрахунок основного боргу, реєстр розрахункових документів ПАТ АБ Укргазбанк та звіт ЛМКП Львівводоканал з оплат від 11.03.2021р. В заяві за вх.№6801/21 від 22.03.2021р. позивач зазначив, що ЛМКП «Львівводоканал» збільшило період за який у відповідача виникла заборгованість, зокрема, із доданого конкретизованого розрахунку вбачається, що ЛМКП «Львівводоканал» просить стягнути заборгованість, яка утворилась станом на 01.03.2021р. за період з жовтня 2019р. по лютий 2021р. включно, що підтверджується рахунками виписаними відповідачу за послуги водопостачання та водовідведення по договору за вказаний період, які додані до матеріалів справи. Однак, з урахуванням оплат здійснених відповідачем за період з жовтня 2019р. по лютий 2021р. включно, сума основного боргу зменшилась та станом на 01.03.2021р. становить 284 427,88 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач зазначає, що суми нарахованих інфляційних втрат, 3% річних та пені залишені незмінними.

Ухвалами суду від 16.02.2021р., від 16.03.2021р. строк підготовчого провадження у справі продовжувався та розгляд справи відкладався до 13.04.2021р. Ухвалою суду від 13.04.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 11.05.2021р.

В судове засідання 11.05.2021р. позивач явку повноважного представника забезпечив, який надав пояснення по справі та позовні вимоги з врахуванням заяви за вх.№1077/21 від 15.03.2021р. підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

В судове засідання 11.05.2021р. відповідач явки повноважного представника не забезпечив, письмового відзиву не подано, жодних заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача не поступало. Судом належно виконано обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи, зокрема відповідача повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції, внесенням до Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали суду, відстеженням поштового відправлення за №110 на офіційному сайті АТ Укрпошта згідно до якого поштова кореспонденція отримана адресатом (відповідачем).

Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З врахуванням належного виконання обов`язку суду щодо повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників судового процесу, судом забезпечено учасникам судового процесу рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, визнання явки повноважного представника відповідача не обов`язковою, та те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, а також враховуючи вимоги ст.ст. 202 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі №300073 від 11.02.2010р. в частині оплати за надані послуги водопостачання та відведення у встановлений договором строк.

Письмового відзиву чи заперечень від відповідача не подано.

Обставини, встановлені судом.

11.02.2010р. між Львівським міським комунальним підприємством Львівводоканал (Львівводоканал) та Державним підприємством Міністерства оборони України Львівський завод збірних конструкцій (абонент) укладено договір №300073 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі, згідно до п.1 якого Львівводоканал надає послуги у забезпеченні питною водою та прийманні стічних вод, а абонент користується послугами: здійснює забір води з водопроводу, скид стічних вод у каналізацію і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені договором та чинним законодавством України.

За умовами п.п. 3.1, 3.3, 3.4 договору №300073 від 11.02.2010р. кількість води, що використовується абонентом, визначається за показами водо лічильників встановлених згідно з вимогами Правил і зареєстрованих Львівводоканалом. Кількість стічних вод (у тому числі дощових) з території абонента визначається згідно з Правилами користування та даними паспорту водного господарства. Якщо водолічильник відсутній, кількість використаної води та скинутих стічних вод може визначатись розрахунком за нормами, за умови отримання абонентом дозволу на це в Львівводоканалі. Нарахування плати абоненту за надані послуги здійснюється Львівводоканалом згідно з Правилами користування з часу фактичного користування послугами водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п.3.5 договору№300073 від 11.02.2010р., оплата за послуги водопостачання та водовідведення повинна проводиться абонентом відповідно до діючих тарифів шляхом перерахування коштів до 25 числа поточного місяця. При цьому, в першу чергу, погашається заборгованість абонента.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем у період з 01.10.2019р. по 28.02.2021р. надано відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, що підтверджується виставленими відповідачу рахунками на оплату з врахуванням звіту корекції реалізації по ЛВК за квітень 2020р. в сторону зменшення на 155,62грн., на загальну суму 593055,55грн. (арк. справи 9-36, 38, 108-113). Рахунки за водопостачання та водовідведення і звіт корекцію за спірний період долучено до матеріалів справи.

На виконання умов договору в частині оплати відповідачем здійснено частково оплату за надані послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 190721,06грн., що підтверджується реєстрами ПАТ АБ «Укргазбанк» розрахункових документів, розрахунками по оплатах ЛМКП Львівводоканал (арк. справи 100-107), а також обома сторонами проведено взаємозалік заборгованості на загальну суму 117906,61грн., що підтверджується листами про взаємозалік заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення (арк. справи 55-60), всього погашено заборгованість на загальну суму 308627,67грн., внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем складає 284427,88грн., що відображено у долученому позивачем розрахунку позовних вимог. Доказів протилежного, чи в спростування зазначеного, суду не представлено.

Позивачем скеровано відповідачу претензію №3216-20 від 09.04.2020, в якій позивач просив відповідача сплатити заборгованість за договором №300073 від 11.02.2010р., однак, відповідач в повному обсязі заборгованість за спірним договором не оплатив. На підтвердження надіслання вказаної претензії долучено фіскальний чек №695 від 10.04.2020р.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до частини 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості відповідачем не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 284427,88грн.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 4.2. договору №300073 від 11.02.2010р., у разі повної або часткової несплати вартості наданих послуг, абоненту, на несплачену суму, починаючи з 20 числа наступного за звітним місяця, за кожен день прострочення нараховується пеня в розмірі 0,1%. Так, згідно із п. 4.2. договору №300073 від 11.02.2010р., позивач за період з червня 2020р. по листопад 2020р. нарахував відповідачу за кожен день прострочення несплаченої суми пеню у розмірі 0,1% на загальну суму 22656,26грн. Розрахунки долучені до матеріалів справи.

Згідно із ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За умовами ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Перевіривши проведені позивачем розрахунки, представлені позивачем, встановлено, що позивач припустився помилки в нарахуванні пені не врахувавши вимог ч. 2 ст. 343 ГК України, ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», а також не врахував п.4.2. договору №300073 від 11.02.2010р. щодо порядку нарахування пені, відтак, в перерахунку, в межах визначеного позивачем періоду розмір пені становить 7463,08грн. В решті позовних вимог щодо стягнення пені належить відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач, нарахував відповідачу за кожен місяць прострочення оплати 3% річних в розмірі 5829,85грн. та інфляційні втрати в розмірі 9988,64грн. за період жовтень 2019р.-листопад 2020р. Розрахунки долучено до матеріалів справи.

Перевіривши проведені позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, представлених позивачем, встановлено, що позивач припустився арифметичної помилки в нарахуванні 3% річних, відтак, в перерахунку, в межах визначеного позивачем періоду розмір 3% річних становить 5814,40грн. В решті позовних вимог щодо стягнення 3% річних належить відмовити.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги до відповідача з врахуванням заяви за вх.№1077/21 від 15.03.2021р. щодо основного боргу в розмірі 284427,88грн., пені в розмірі 7463,08грн., 3% річних в розмірі 5814,40грн., інфляційних втрат в розмірі 9988,64грн. є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. В решті позовних вимог щодо стягнення пені та 3% річних належить відмовити у зв`язку необґрунтованістю та безпідставністю заявлення.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України Львівський завод збірних конструкцій (79040, м.Львів, вул.Городоцька, буд.222, ідентифікаційний код 08006864) на користь Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал (79017, м.Львів, вул.Зелена, буд.64, ідентифікаційний код 03348471) 284427,88грн. основного боргу, 7463,08грн. пені, 5814,40грн. 3% річних, 9988,64грн. інфляційних втрат та 4615,41грн. судового збору.

В решті позовних вимог щодо стягнення пені та 3% річних відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено 13.05.2021р.

Суддя С.В. Іванчук