ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2021 р. Справа №914/2038/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Кордюк Г.Т.

Скрипчук О.С.

секретар судового засідання Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Районної комунальної телерадіокомпанії "БРОДИ" б/н від 22.02.2021 (вх. № ЗАГС 01-05/737/21 від 25.02.20201)

на рішення Господарського суду Львівської області від 12.01.2021 (повний текст рішення складено 22.01.2021, суддя З.В. Горецька)

та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 20.01.2021 (повний текст складено 25.01.2021)

у справі № 914/2038/20

за позовом: Приватного підприємства "Телерадіокомпанія "НІК ТВ", м. Броди, Львівська область

до відповідача: Районної комунальної телерадіокомпанії "БРОДИ", м. Броди, Львівська область

про визнання недостовірною інформацію та зобов`язання вчинити дії

за участю учасників справи:

від позивача: Кравець В.Ю. адвокат (ордер серії ЛВ №155261 від 20.09.2021)

від відповідача: Секретар О.Л. адвокат (ордер серії ВС №10689854 від 20.04.2021)

ВСТАНОВИВ:

ПП "ТРК "НІК ТВ" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до РК ТРК "БРОДИ":

про визнання недостовірною інформацію, яка поширена відповідачем у заяві на ім`я Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, а саме:

- що проти ТРК НІК ТВ, його засновника та працівників порушена кримінальна справа,

- що проти ТРК НІК ТВ" ведеться слідство,

- що справою ТРК "НІК ТВ" займається прокуратура,

- що на ТРК НІК ТВ"' будуть подані прокуратурою матеріали в суд,

- працівником ТРК НІК ТВ було здійснено несанкціоноване втручання в систему електронних систем РК ТРК "Броди,

- що працівником ТРК НІК ГВ" були викрадені матеріали;

про зобов`язання РК ТРК Броди" надіслати лист до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення зі спростуванням інформації, котра була зачитана та оприлюднена 20.02.2020 на засіданні Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення - не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили; завірену копію цього листа надіслати на адресу позивача;

про зобов`язання РК ТРК "Броди" опублікувати та оприлюднити заяву про спростування поширеної недостовірної інформації після набрання рішенням суду законної сили в мережі своєї трансляції в м. Броди, Львівської області та на каналі УоuTube мережі інтернет на своєму каналі код ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку зберігати в мережі протягом одного року з дня опублікування.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.01.2021 позовні вимоги задоволено частково. Визнано недостовірною інформацію, яка поширена РК ТРК "Броди" у заяві на ім`я Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, а саме:

- що проти працівників ТРК НІК ТВ та співзасновника телеканалу Броди online, що діє при ТРК НІК ТВ відкрито кримінальне провадження за статтею 361 ККУ (несанкціоноване втручання в роботу комп`ютерів, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж).

- питання докладно вивчене кіберполіцією, знайдено чимало ознак злочину, зараз справа у прокуратурі, готується до передачі в суд.

Зобов`язано РК ТРК "Броди" надіслати лист до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення з спростуванням своєї інформації котра була оприлюднена нею 20.02.2020 - не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили. Завірену копію цього листа надіслати на адресу позивача. Зобов`язано РК ТРК "Броди" опублікувати та оприлюднити заяву про спростування поширеної недостовірної інформації після набрання рішенням суду законної сили, в мережі своєї трансляції в м. Броди, Львівської області та на каналі УоuTube мережі інтернет на своєму каналі код https://www.youtube.com/channel/UCMjuG2-5wxHHuq3NDw. Стягнуто з Районної комунальної телерадіокомпанії Броди на користь Приватного підприємства Телерадіокомпанія НІК ТВ судовий збір в розмірі 6 306,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Приймаючи вищевказане рішення, суд першої інстанції встановив, що інформація, яка міститься в листі № 18/02 від 19.02.2020 та на компакт-диску, долученому позивачем, стосується позивача - ПП "ТРК "НІК ТВ". Також суд дійшов висновку, що поширена інформація є неправдивою, яка принижує ділову репутацію позивача. Водночас відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поширеної в листі вих. № 18/02 від 19.02.2020 інформації, а відтак, суд вважає, що така інформація підлягає спростуванню відповідачем.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 20.01.2021 стягнуто з РК ТРК БРОДИ на користь ПП ТРК НІК ТВ витрати понесені на професійну правову допомогу адвоката Кравця Валентина Юрійовича в сумі 5000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням та додатковим рішенням суду, РК ТРК "БРОДИ" оскаржило їх в апеляційному порядку. Звертаючись із скаргою, скаржник зазначає, що оскаржувані рішення прийняті з неповним з`ясуванням обставин справи та неправильним застосування норм матеріального та процесуального права. На думку РК ТРК "БРОДИ", позивачем не доведено факту поширення інформації відповідачем та те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Наданий позивачем диск з відеозаписом засідання Національної ради України з питань телебаченні і радіомовлення від 20.02.2020, на якому був оприлюднений та зачитаний лист від РК ТРК "БРОДИ" за підписом С. Демчик з вимогою не розглядати питання та не видавати ПП ТРК НІК ТВ ліцензію на мовлення є неналежним доказом поширення відповідачем негативної інформації про позивача та те, що ця інформація стосується саме позивача.

Зокрема, скаржник зазначає, що звернення РК ТРК "БРОДИ" до Національної ради України з питань телебаченні і радіомовлення, яка законом наділена наглядовими та регуляторними повноваженнями, захищене ст. 94 ЦК України. Національна рада з питань телебачення та радіомовлення, до якої звертається відповідач з листом, входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує державну політику в сфері ліцензування та радіомовлення, відповідає за раціональне використання радіочастотного ресурсу держави, також бере участь у реалізації державної політики у телерадіоінформаційній сфері та здійснює контроль за дотриманням телерадіоорганізаціями ліцензійних умов і норм чинного законодавства, тому такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам.

Відповідач також стверджує, що право на спростування інформації виникає безпосередньо з юридичного факту недостовірності поширеної інформації, тому вважає, що в діях відповідача немає складу правопорушення щодо поширення недостовірної негативної інформації, оскільки відповідач реалізував своє право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і надати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк, а у разі направлення такого звернення неналежному адресату переслати його за належністю.

Окрім того, РК ТРК "БРОДИ" звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що інформація, яка була оприлюднена на засіданні 20.02.2020 аж ніяк не стосується засновників та керівників ПП ТРК НІК ТВ, оскільки заступник керівника даного органу назвала зовсім іншу юридичну особу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2021 справу №914/2038/20 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Кордюк Г.Т. та Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою РК ТРК "БРОДИ" на рішення Господарського суду Львівської області від 12.01.2021 у справі №914/2038/20, розгляд апеляційної скарги призначено на 06.04.2021.

Ухвалою суду від 06.04.2021 розгляд апеляційної скарги відкладено на 20.04.2021.

В судовому засіданні 20.04.2021 представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив, просить суд рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

ПП ТРК НІК ТВ яке здійснює свою діяльність у відповідності до законодавства України, Закону України Про телебачення і радіомовлення звернулось до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про видачу ліцензії на мовлення.

РК ТРК Броди листом №18/02 від 19.02.2020 (а.с. 90) звернулась до Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення з проханням при розгляді на засіданні Національної ради 20.02.2020 питання про видачу ліцензії ПП ТРК НІК ТВ врахувати те, що проти працівника ТКР НІК ТВ та співзасновника телеканалу Броди online, що діє при ТРК НІК ТВ відкрито кримінальне провадження за статтею 361 КК України (Несанкціоноване втручання в роботу комп`ютерів, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж). Питання докладно вивчено Кіберполіцією, знайдено чимало ознак злочину, зараз справа у прокуратурі, готується до передачі в суд.

На підставі наведеного, РК ТРК Броди просило перенести розгляд питання про видачу ліцензії ПП ТРК НІК ТВ до вирішення вищенаведених обставин.

Вищевказаний лист викладений на фірмовому бланку РК ТРК Броди, підписаний т.в.о. голови РК ТРК Броди С. Демчик та містить відтиск печатки телерадіокомпанії.

До матеріалів справи долучено компакт-диск з записом оприлюднення інформації, зазначеної в листі №18/02 від 19.02.2020 на засіданні Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення.

В матеріалах справи міститься лист Офісу Генерального Прокурора за вих.. №27/3-1169вих-20 від 13.03.2020 (а.с. 92), з якого вбачається, що в ході опрацювання масиву даних ЄРДР, не встановлено кримінальних проваджень, в яких містяться дані про притягнення працівників ТРК НІК ТВ до кримінальної відповідальності в якості підозрюваних, обвинувачених та відомості про застосування до ТРК НІК ТВ заходів кримінально-правового характеру.

Позивач стверджує, що інформацію було також оприлюднено і розповсюджено в телевізійному ефірі та мережі інтернет, вважає її неправдивою і наклепницькою. Вищевказані обставини стали підставою для звернення ТРК НІК ТВ до суду з позовом про визнання недостовірною інформацію та зобов`язання вчинити дії.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Відповідно до ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

За положеннями статті 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про інформацію" приписи якої кореспондуються з частиною 1 статті 200 ЦК України, під інформацією розуміються будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частинами 1, 2 статті 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Згідно з статтею 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи. Якщо в телерадіоорганізації відсутні достатні докази того, що поширені нею відомості відповідають дійсності, вона зобов`язана терміново їх спростувати.

Статтею 59 названого Закону передбачено, що телерадіоорганізація зобов`язана, зокрема: а) дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; в) поширювати об`єктивну інформацію.

Згідно із статтею 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Частиною 4 статті 32 Конституції України передбачено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

За змістом частини першої статті 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, яка порушує право на ділову репутацію юридичної особи.

При цьому суди повинні враховувати такі відмінності: а) при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною; б) спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила, а відповідь дає особа, стосовно якої поширено інформацію.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно враховувати, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до частин 1, 2 статті 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Тобто, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Таким чином, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Так, судом встановлено, що інформація, яка міститься в листі №18/02 від 19.02.2020 та адресована Національній раді України з питань телебачення та радіомовлення та на диску (відео-сюжет) про те, що проти працівника ТКР НІК ТВ та співзасновника телеканалу Броди online, що діє при ТРК НІК ТВ, відкрито кримінальне провадження за статтею 361 КК України (несанкціоноване втручання в роботу комп`ютерів, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж), питання докладно вивчено Кіберполіцією, знайдено чимало ознак злочину, зараз справа у прокуратурі, готується до передачі в суд, стосується саме ТКР НІК ТВ та є недостовірною.

Як зазначалося вище, листом Офісу Генерального Прокурора за №27/3-1169вих-20 від 13.03.2020 підтверджено, що згідно даних ЄРДР кримінальних проваджень, в яких містяться дані про притягнення працівників ТРК НІК ТВ до кримінальної відповідальності в якості підозрюваних, обвинувачених та відомості про застосування до ТРК НІК ТВ заходів кримінально-правового характеру не встановлено.

Відтак, процесуальні документи, долучені відповідачем до відзиву, не підтверджують факту вчинення працівниками та співзасновниками позивача кримінально карного діяння або дій, висвітлених в листі відповідача.

Також, проаналізувавши положення вищезазначеного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказана інформація не є оціночним судженням, а є негативною і недостовірною, яка принижує ділову репутацію позивача.

Отже, оскільки поширена інформація є твердженням про факти, яких не існувало, які не були перевірені відповідачем та які не можуть бути підтверджені, оспорювана позивачем інформація підлягає спростуванню.

Відповідно до частини 7 статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Частиною 1 статті 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд попередньої інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, врахувавши зміст поширеної відповідачами інформації щодо позивача в її системному зв`язку з фактичними обставинами справи, обґрунтовано відхиливши доводи відповідача, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/10429/18 та 04.08.2020 у справі № 903/927/19.

Разом з цим, доводи скаржника щодо того, що звертаючись з листом відповідач реалізував своє право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і надати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк, суд відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України Про телебачення та радіомовлення Національна рада здійснює контроль за дотриманням та забезпечує виконання вимог: законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення; Закону України "Про рекламу" щодо спонсорства і порядку розповсюдження реклами на телебаченні і радіомовленні; законодавства про захист суспільної моралі; законодавства про кінематографію щодо квоти демонстрування національних фільмів та щодо розповсюдження чи демонстрування телерадіоорганізаціями творів, розповсюдження і демонстрування яких заборонено законодавством про кінематографію; законодавства про вибори.

Однак до повноважень Національної ради не належить підтвердження чи спростування відомостей про кримінальні провадження та розслідування. Окрім того, зі змісту листа вих. №18/02 від 19.02.2020 вбачається, що він не є листом-зверненням, а містить стверджувальний характер, оскільки в даному листі резюмується: просимо врахувати цей важливий момент і перенести розгляд питання про видачу ліцензій ПП ТРК НІК ТВ до часу вирішення даного питання.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач, звертаючись з листом до Національної ради переслідував інший інтерес, аніж спростування чи підтвердження інформації, висвітленої в листі №18/02 від 19.02.2020, оскільки просив врахувати дані моменти при розгляді питання про видачу ліцензії саме ПП ТРК НІК ТВ.

Розглянувши вимогу апеляційної скарги в частині скасування додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 20.01.2021 про стягнення з РК ТРК БРОДИ на користь ПП ТРК НІК ТВ витрат, понесених на професійну правову допомогу, апеляційний господарський суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої та частини третьої статті 244 ГПК України: суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви; додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у позовній заяві заявив, що він очікує понести судові витрати, у зв`язку із розглядом даної справи у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 5,6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було подано до суду заяву про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат до якої долучено: копію договору про надання правової допомоги від 01.08.2020, квитанцію про сплату витрат на правову допомогу №03/11 від 03.11.2020, акт приймання робіт/послуг від 12.01.2021, докази направлення копії заяви та доданих документів відповідачу, постанову ВСУ України по справі №903/927/19 від 04.08.2020.

Відповідно до п.4.3 договору про надання правової допомоги розмір гонорару становить 5000,00 грн.

Відповідачем не було подано клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та заперечень стосовно неспівмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи.

З огляду на викладене, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції в сумі 5000,00 грн. по даній справі є обґрунтованими, тому керуючись ст. 129 ГПК України підлягають задоволенню.

Таким чином, твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Апелянтом всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б спростували факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки, апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 269, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 12.01.2021 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 20.01.2021 у справі № 914/2038/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.288 ГПК України.

4. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30.04.2021.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий-суддя Н.М. Кравчук

Судді Г.Т. Кордюк

О.С. Скрипчук