ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року Справа № 923/999/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А., при секретарі судового засідання Короткій Ю.А.

за участю представників судового процесу:

від позивача - Кізім Т.О., довіреність № 07/034-20 від 18.12.2020,

від відповідача - не прибув,

від третьої особи - не прибув,

розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Херсонобленерго", м. Херсон,

вул. Пестеля, 5, код ЄДР 05396638

до відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія", м. Херсон,

вул. Перекопська, 178, код ЄДР 42117825

про зобов`язання здійснити допуск до електроустановок.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяви, клопотання, процесуальні дії суду.

Акціонерне товариство "Херсонобленерго" (надалі по тексту рішення - позивач, АТ "Херсонобленерго") звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про зобов`язання ОСОБА_1 (надалі по тексту рішення -відповідач, ОСОБА_1 ) допустити працівників позивача до об`єктів, що забезпечуються електроенергією, для відключення електропостачання у зв`язку із наявністю заборгованості перед енергопостачальною компанією.

В обґрунтування позовних вимог АТ "Херсонобленерго" вказує, що ним 31.07.2020 від ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" було отримано звернення щодо припинення електроживлення відповідача у зв`язку із заборгованістю у сумі 5041,71грн.

03.08.2020 представники позивача прибули на об`єкт ОСОБА_1 за адресою: м.Херсон, Узвіз Придніпровський,1 для відключення відповідача від електропостачання, але позивачу було відмовлено в доступі до електроустановок, про що було складено акт від 03.08.2020.

Позивач вказує, що не допускаючи відповідальних працівників позивача для виконання відключення, відповідач порушує права АТ "Херсонобленерго" і обов`язки як оператора системи розподілу перед енергопостачальником, а також норми ЗУ "Про ринок електричної енергії", Правила роздрібного ринку електричної енергії, Кодексу систем розподілу, Кодексу системи передачі, Договору про постачання електричної енергії №3668 від 24.02.2006.

Позивач зазначає, що договір про постачання електричної енергії №5690 від 30.04.2015 укладався між позивачем і відповідачем у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а отже враховуючи положення ст.20 ГПК України даний спір підпадає під юрисдикцію господарського суду.

Окрім того у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 07.10.2020 про відкриття провадження у справі, серед іншого, з підстав викладених в ухвалі суду було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Цією ж ухвалою суду було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" (надалі по тексту рішення - ТОВ "ХОЕК")

26.10.2020 за вх.№8084/20 від позивача надійшли письмові пояснення по справі з приводу адреси місцезнаходження об`єктів, що забезпечуються електроенергію, та щодо яких заявлені вимоги про допуск.

Ухвалою суду від 29.10.2020 було відкладено підготовче засідання до 01.12.2020.

Ухвалою суду від 01.12.2020 було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, до 06.01.2021 включно та відкладено підготовче засідання до 24.12.2020.

Ухвалою суду від 24.12.2020 було відкладено підготовче засідання до 05.01.2021.

04.01.2021 за вх.№31/21 від позивача надійшли письмові пояснення по справі, за якими позивач зазначає, що так як договір про постачання електричної енергії №5690 від 30.04.2015 укладався між сторонами саме на виконання приписів ПКЕЕ, а не ПКЕЕН, а в подальшому відповідач приєднався до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах саме цього договору (що за своєю юридичною природою є господарським договором) - що свідчить про здійснення відповідачем господарської діяльності-відтак спір належить до юрисдикції господарського суду.

Ухвалою суду від 05.01.2021 з підстав викладених в ухвалі суду було продовжено строк проведення підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 28.01.2021 підготовче провадження у справі було закрито, а розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні на 25.02.2020.

Ухвалою суду з підстав викладених в ухвалі суду було продовжено строк проведення розгляду справи по суті та відкладено розгляд справи в судовому засіданні до 18.03.2021.

Ухвалою суду від 18.03.2021 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 08.04.2021.

Ухвалою суду від 08.04.2021 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 13.05.2021.

Представник позивача в судовому засіданні 13.05.2021 підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник ТОВ "ХОЕК" в судовому засіданні 13.05.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Відповідач в судове засідання 13.05.2021 не з`явився. Ухвала від 08.04.2021, яка надсилалася на адресу відповідача: АДРЕСА_1 (адреса вказана відповідачем у договорі про постачання електричної енергії №5690 від 30.04.2015) повернулась з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвала від 08.04.2021, яка надсилалася на адресу відповідача: АДРЕСА_4 (адреса місця реєстрації, повідомлена Управлінням Державної Міграційної служби України в Херсонській області (а.с.175) повернулась з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд зауважує, що відповідачем за адресою АДРЕСА_4 було отримано ухвалу суду від 18.03.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.210).

Окрім того, судом на офіційній сторінці суду у мережі Інтернет було розміщено оголошення для відповідача про час та місце проведення судового засідання (а.с.209).

Згідно ч.ч.3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно п.п.99-2 Рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертається до суду (пункт 106 Правил).

У разі коли адресат відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку Адресат відмовився і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

У разі відмови адресата (представника юридичної особи, уповноваженого на одержання пошти) одержати рекомендований лист з позначкою Судова повістка працівник поштового зв`язку робить позначку Адресат відмовився із проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 114 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення (пункт 116 Правил).

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку (з посиланням) на відсутність (вибуття адресата), відмову від одержання, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі №916/2349/17 від 21.03.2019р. та по справі №909/359/19 від 24.12.2019р.).

При цьому, суд зазначає, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подавав.

Із змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення були направленні відповідачу за адресою місця реєстрації, суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини, які встановленні судом та мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі, мотивована оцінка аргументів наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

30.04.2015 між ОСОБА_1 , як споживачем та ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" (новим найменуванням якого є АТ "Херсонобленерго" ), як постачальником, було укладено договір про постачання електричної енергії №5690 (а.с. 12-15).

За умовами Договору (п.п.1, 2.1, 2.2.2, 2.3.2) постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 13.10кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору. Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ). Постачальник зобов`язується продавати (постачати) споживачу електроенергію, як різновид товару згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком №6 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" Споживач зобов`язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 договору та режиму роботи електроустановки.

Відповідно до додатку №5 до договору "Перелік об`єктів споживача та точок обліку активної електроенергії" (а.с.50) до об`єктів відповідача належать будівлі та споруди, м.Херсон, Придніпровський узвіз,1.

На виконання Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу АТ "Херсонобленерго" від постачання електричної енергії, було створено ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" з метою здійснення діяльності з постачання електричної енергії споживачам. Абз. 1-8 пункту 13 розділу ХVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ринок електричної енергії" визначені наступні вимоги стосовно діяльності нового (відокремленого) постачальника електричної енергії:... під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

З метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам відокремлення оператора системи розподілу, ... здійснюється з урахуванням вимог цього пункту, а саме: суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії;

Як зазначив позивач, на виконання вищенаведених вимог законодавства, постановою НКРЕКП № 429 від 14.06.2018 р. ТОВ "ХОЕК" надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до частині 6 статті 56 ЗУ "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Пунктом 3.1.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії (скорочено- ПРРЕЕ) визначає, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо:

1)об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку;

2)електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи;

3)споживач є стороною діючих договорів:

про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії;

про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником останньої надії;

про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач;

4)за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії.

Пунктом 1.2.5 та п. 3.1.4 ПРРЕЕ передбачають, що для можливості постачати електричну енергію своїм споживачам, постачальник повинен укласти з оператором системи розподілу публічний Договір постачальника про розподіл електричної енергії.

У зв`язку з реформою у сфері енергетики, на період відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії договірні відносини між споживачами та учасниками ринку електричної енергії (та переходом споживача від постачальника за регульованим тарифом до нового постачальника) були врегульовані п. 13 Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії", п.2. та п.4. Постанови № 312 від 14.03.2018 р. "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії", які передбачали, що: укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови (п.2); у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01 грудня 2018 року операторам систем розподілу (далі - ОСР)укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві- приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії (п.4.).

ОСОБА_1 була діючим споживачем та отримувала послуги з постачання електричної енергії віт АТ "Херсонсобленерго" (як постачальника за врегульованим тарифом) та на виконання п. 2 та п.4 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. ОСОБА_1 приєдналась до публічного договору про розподіл електричної енергії ТОВ "ХОЕК" шляхом підписання 06.12.2018 заяви -приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (а.с.16) і фактичного споживання електричної енергії.

Отже, як вказує позивач, АТ "Херсонсобленерго" надає ТОВ "ХОЕК" та споживачу послуги з розподілу електричної енергії. Крім функцій оператора системи розподілу АТ "Херсонсобленерго" також виконує функції постачальника послуг комерційного обліку (в силу абз. 2 п.5 Постанови КРЕКП № 312 від 14.03.18 р.) та адміністратора комерційного обліку в силу (п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.18 р.). Це означає, що АТ "Херсонсобленерго" адмініструє точки комерційного обліку електроенергії, отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, що спожита споживачем та надає цю інформацію Постачальнику електроенергії для підтвердження того, скільки постачальник продав (поставив) електричної енергії споживачу в розрахунковому місяці. На підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії розраховує її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач, та виставляє споживачу рахунки на оплату.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За п.п. 8.6.1 та п.п. 8.6.2 п. 8 Кодексу комерційного обліку, що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018р. зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 11 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме - АТ "Херсонсобленерго".

30.07.2020 ТОВ "ХОЕК" направила на адресу позивача за №008585 реєстр споживачів, яким необхідно припинити електропостачання (а.с.17-20) серед яких було зазначено ОСОБА_1 в реєстрі у графі "Причини (підстави) припинення електропостачання" вказано, що відключення за заборгованість в сумі 5041,71грн.

22.07.2020 позивач направив на адресу відповідача повідомлення про припинення розподілу електричної енергії (відключення) ОСОБА_1 з 9год. 03.08.2020 у зв`язку зі зверненням постачальника про припинення електропостачання споживачу з підстав наявності заборгованості.

03.08.2020 представниками позивача було складено акт про не допуск до вузла обліку (а.с.22).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Положення ч.1 ст.634 ЦК України передбачають, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 приєдналась до публічного договору про розподіл електричної енергії ТОВ "ХОЕК" шляхом підписання 06.12.2018 заяви -приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу.

З дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії ОСР (ОСП) надає послуги комерційного обліку споживачам, точки комерційного обліку яких улаштовані на території його ліцензованої діяльності, відповідно до Кодексу комерційного обліку електричної енергії (далі - ККО), затвердженого постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 (абз. 2 п. 5 Постанови № 312).

Відповідно до п. 7.1. ПРРЕЕ електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами. Дане узгоджується із п. 11.5.1. Кодексу системи розподілу (далі-КСР), відповідно до умов якого послуги з розподілу електричної енергії надаються Користувачу безперервно, крім випадків, передбачених договором про надання послуг з розподілу електричної енергії та цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 2 п. 3.10. глави 3 розділу XI Кодексу системи передачі (далі -КСП) припинення електроживлення споживача відбувається з дотриманням вимог розділу VII ПРРЕЕ.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", споживач, серед іншого, зобов`язаний дотримуватися нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до п.п. 12 п. 5.5.5. ч. 5.5. розділу V ПРРЕЕ Споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору.

Підпунктом 5.1.1. п. 5.1 ПРРЕЕ оператор системи має право, зокрема тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією та/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Згідно з п. 7.10. Правил припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом системи розподілу.

Правила, які регулюють взаємовідносини операторів систем розподілу, операторів системи передачі, користувачів системи розподілу та замовників послуг з приєднання електроустановок регулюються Кодексом системи розподілу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 310.

Відповідно до п. п. 11.5.1. п. 11.5 Кодексу системи розподілу послуги з розподілу електричної енергії надаються користувачу безперервно, крім випадків, передбачених договором про надання послуг з розподілу електричної енергії та цим Кодексом.

Пунктом 11.5.2. Кодексу системи розподілу визначено випадки припинення розподілу електричної енергії, зокрема за зверненням електропостачальника: припинення електроживлення користувача (споживача електричної енергії) у випадках, визначених Правилами роздрібного ринку електричної енергії.

Згідно з п. 11.5.12. Кодексу системи розподілу електропостачальник має право звернутися до ОСР щодо припинення електроживлення користувача (споживача електричної енергії), з яким електропостачальником укладено договір про постачання електричної енергії. У зверненні електропостачальник повинен, зокрема, зазначити дані, що ідентифікують відповідного споживача електричної енергії (EIC-код), та причину (підставу) припинення електроживлення такого споживача електричної енергії.

ОСР не має права вимагати від електропостачальника обґрунтування причини (підстави) припинення електроживлення, якщо вона відповідає випадкам, визначеним Правилами роздрібного ринку електричної енергії. У випадках, не передбачених Правилами роздрібного ринку електричної енергії, ОСР має право відхилити звернення електропостачальника, про що повідомляє електропостачальника протягом 2 робочих днів з дати отримання звернення.

Попередження про припинення електроживлення надсилається ОСР одночасно електропостачальнику та відповідному споживачу електричної енергії за 5 робочих днів до запланованої дати обмеження/припинення розподілу електричної енергії.

ОСР повинен припинити електроживлення споживача електричної енергії протягом 10 робочих днів з дати отримання звернення від електропостачальника.

ОСР повідомляє електропостачальника про припинення електроживлення споживача електричної енергії після здійснення необхідних технічних заходів або про відсутність технічної можливості припинення електроживлення споживача електричної енергії у разі її виявлення.

Отже, з аналізу викладених положень Правил роздрібного ринку електричної енергії та Кодексу системи розподілу суд констатує, що оператор системи розподілу, отримавши від електропостачальника звернення про припинення електроживлення споживачу, повинен припинити електроживлення споживача електричної енергії протягом 10 робочих днів з дати отримання звернення від електропостачальника.

Акціонерне товариство "Херсонобленерго" отримавши 21.05.2020 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" звернення про припинення електропостачання, зокрема ОСОБА_1 , 22.07.2020 направило споживачу повідомлення про припинення електропостачання 03.08.2020 р. з 9:00 год.

Акціонерне товариство "Херсонобленерго" діяло в межах своїх повноважень, та в порядку встановленому Кодексом системи розподілу, з урахуванням Правилам роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно п. 11. 5.9. Кодексу системи розподілу користувач, після одержання попередження, зобов`язаний вжити комплекс заходів, спрямованих на запобігання травматизму, загибелі тварин, пошкодженню обладнання, негативним екологічним та іншим наслідкам., що узгоджується із п. 7.8. ПРРЕЕ. Також, згідно п. 3.11. глави 3 розділу XI Кодексу системи передачі - споживач зобов`язаний вжити заходів для забезпечення безпечного припинення електроживлення та письмово повідомити про це ОСП (але відсутність такого повідомлення не є підставою для зупинення процедури припинення електроживлення цього споживача), а також забезпечити присутність посадових осіб, відповідальних за безпечну експлуатацію струмоприймачів на об`єкті припинення електроживлення, та безперешкодний доступ уповноважених представників ОСП, електропостачальника і представників інших організацій за заявкою ОСП у час, визначений у повідомленні ОСП.

За змістом п. 3.12. глави 3 розділу XI Кодексу системи передачі припинення електроживлення споживача здійснюється шляхом приведення в дію відповідних комутаційних апаратів або від`єднання струмоприймачів споживача від системи передачі.

03.08.2020 представник позивача прибув на об`єкт ОСОБА_1 задля відключення від електропостачання, але йому було відмовлено в доступі до електроустановок.

У зв`язку із недопуском до електроустановок та відповідно до п. 6.2.6. Кодексу комерційного обліку електричної енергії (затверджений Постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р.; далі - ККО) було складено Акт б/н від 03.08.2020 (надалі - Акт) про недопуск, з тексту якого вбачається, що представником відповідача - ОСОБА_2 - відмовлено в доступі до електроустановок задля відключення за заборгованість перед ТОВ "ХОЕК".

Слід зазначити, що, відповідно до ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", споживач, серед іншого, зобов`язаний дотримуватися нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до п.п. 12 п. 5.5.5. ч. 5.5. розділу V ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для, у т.ч., виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку.

Таким чином, не допускаючи відповідальних працівників позивача для виконання відключення відповідача - ОСОБА_1 порушує права АТ "Херсонобленерго", норми Закону України "Про ринок електричної енергії-", Правил роздрібного ринку електричної енергії, Кодексу систем розподілу, Кодексу системи передачі, Договору про постачання електричної енергії № 5690 від 30.04.2015 тощо.

Враховуючи означене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо юрисдикції спору.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи -підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.10.2014 №28247986 (а.с.67), ОСОБА_1 є власником будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 . Даний об`єкт нерухомого майна зареєстрований на праві власності за відповідачем на підставі договору про задоволення вимог іпотеко держателя від 17.10.2014.

Електропостачання до вказаних будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 надавалось на підставі договору про постачання електричної енергії №5690, укладеного 30.04.2015 між ОСОБА_1 , як споживачем та ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" (новим найменуванням якого є АТ "Херсонобленерго" ), як постачальником. За умовами договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 13.10 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює платежі згідно з умовами цього договору.

Пункт 2 Правил користування електричною енергією для населення (далі -ПКЕЕН), затверджених постановою Кабміну від 26.07.1999 р. № 1357 дає визначення об`єкту побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування.

Суд зауважує, що на час укладання договору про постачання електричної енергії №5690 від 30.04.2015 ПКЕЕН були чинними.

Основними положеннями державних будівельних норм України "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005", затверджених наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 18.05.2005 № 80 (із змінами), визначено, що нежитлове приміщення - приміщення в структурі житлового будинку, що не відноситься до житлового фонду, є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.

Відносини щодо постачання електричної енергії до об`єкта споживача, що не відноситься до житлового фонду, станом на день укладання договору про постачання електричної енергії №5690 від 30.04.2015, регулювались Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), затвердженими Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28.

Суд зауважує, що на даний час означенні ПКЕЕ втратили чинність.

Ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами на роздрібному ринку електричної енергії.

Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб, крім населення. Для цілей цих Правил, термін "Населення" визначено як - споживачі електричної енергії - фізичні особи, які з метою задоволення власних побутових або господарських потреб споживають електричну енергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою права власності або користування, за винятком електроустановок, які використовуються для здійснення в установленому законодавством порядку підприємницької та/або незалежної професійної діяльності.

Згідно п. 1.3 Правил, постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.4 Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін.

Отже, укладення договору про користування електричною енергією згідно ПКЕЕН було можливим лише, якщо електрична енергія використовувалась на об`єкті споживача, що відноситься до житлового фонду.

Відповідачем не надано доказів щодо використання нежитлових приміщень, власником яких він є, як житлових.

Окрім того, відповідач заявою-приєднанням від 06.12.2018 приєднався з 01.01.2019 до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком №5690 від 30.04.2015.

Отже, враховуючи, що договір про постачання електричної енергії №5690 від 30.04.2015 укладався між сторонами саме на виконання приписів ПКЕЕ, а не ПКЕЕН, а в подальшому відповідач приєднався до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах саме цього договору, який за своєю правовою природою є господарським договором, це свідчить про здійснення відповідачем господарської діяльності.

Суд зазначає, що за своєю юридичною природою договір №5690 від 30.04.2015 є договором енергопостачання.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

При цьому, беручи до уваги те, що на основі типового договору, який є додатком до Правил користування електричною енергією (були чинними на час укладення договору №5690 від 30.04.2015), між сторонами укладено саме договір про постачання електричної енергії, який передбачає врегулювання правовідносин з енергопостачання між господарюючими суб`єктами, а не договір про користування електричною енергією, розроблений законодавцем для регламентації правовідносин енергопостачальника з населенням, тобто не з суб`єктами підприємницької діяльності.

Водночас статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правомірність правочину презюмується.

Закріплена зазначеною статтею Цивільного кодексу України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами цього правочину, повинні безперешкодно реалізовуватись, а прийняті обов`язки підлягають виконанню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що АТ "Херсонобленерго", звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору.

Розподіл судових витрат.

Позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 2102грн. в якості сплаченого судового збору.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь АТ "Херсонобленерго" 2102грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов Акціонерного товариства "Херсонобленерго" задовольнити.

2. Зобов`язати ОСОБА_1 допустити працівників Акціонерного товариства "Херсонобленерго" до належних ОСОБА_1 об`єктів, за адресою: АДРЕСА_2 , що забезпечується електроенергією, для відключення електропостачання у встановленому законодавством порядку.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Херсонобленерго" (73003, м. Херсон, вул. Пестеля, 5, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Згідно з ч.1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК.

Повне рішення складено та підписано 14.05.2021

Суддя Н.А. Павленко