ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.05.2021р. Справа №905/436/21

за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк», м.Дніпро

до відповідача Фізичної особи-підприємця Голубова Олександра Геннадійовича, м.Бахмут

про стягнення 108245,55 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Акцент-Банк», м.Дніпро, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця Голубова Олександра Геннадійовича, м.Бахмут, про стягнення 108245,55 грн., з якої 90617,62 грн. заборгованість за кредитом, 9259,43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2118,50 грн. заборгованість за винагородою, 1000,00 грн. штраф (фіксована складова), 5250,00 грн. штраф (змінна складова).

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору №20.26. від 16.03.2020р. в частині своєчасного погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та суми комісійної винагороди згідно з Графіком платежів, що є додатком №1 до договору, у зв`язку з чим позивач надіслав відповідачу вимогу про дострокове погашення кредиту, сплату процентів за користування кредитом, суми комісійної винагороди, однак відповідач не сплатив заборгованість, що виникла за кредитним договором №20.26. від 16.03.2020р., а тому позивач звернувся до суду з даним позовом до суду.

Також, позивачем до позовної заяви було подано заяву про внесення даних ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи від 20.02.2021р.

Відповідні відомості було внесено у підсистему «Електронний суд» та позивачу було надано доступ до електронної справи.

Ухвалою суду від 11.03.2021р. відкрите провадження у справі №905/463/21, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 24.03.2021р. о 12:00 год.

Ухвалою суду від 24.03.2021р. відкладено розгляд справи на 20.04.2021р. об 11:00 год.

У судове засідання 20.04.2021р. представники сторін не з`явились, жодних документів по суті спору не надали.

Ухвалою суду від 20.04.2021р. відкладено розгляд справи на 12.05.2021р. об 11:50 год.

У судове засідання 12.05.2021р. представники сторін не з`явились.

Разом з тим, судом взято до уваги, що позивачем до позовної заяви було подане клопотання від 20.01.2021р. про розгляд справи без участі представника позивача.

Вказане клопотання судом задоволено.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 84500, Донецька обл., м.Бахмут, вул.Садова, буд.138, кв.28.

Крім того, з метою встановлення місця проживання або перебування ОСОБА_1 суд звертався також до Відділу реєстрації Бахмутської міської ради листом від 19.04.2021р.

30.04.2021р. до суду від Бахмутської міської ради надійшла відповідь на запит від 19.04.2021р. №905/436/21, в якій остання повідомила, що за даними реєстру Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади, місце проживання фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) зареєстровано з 05.05.2005 року за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду про відкриття провадження у справі від 11.03.2021р. та про відкладення розгляду справи від 24.03.2021р. направлялась відповідачу за вказаною адресою, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, відповідні поштові відправлення було повернуто на адресу суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно ч.3 ст.120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Суд враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі №910/15442/17.

За змістом п.116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Також, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Ухвали суду від 10.03.2021р., 24.03.2021р., 20.04.2021р. були у встановленому порядку внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/.

При цьому, у зв`язку з відсутністю фінансування для проведення закупівлі знаків поштової оплати (поштових марок), у Господарському суді Донецької області з 19.04.2021р. було призупинено відправлення вихідної кореспонденції, про що на сайті суду було здійснено офіційне оголошення за наступним посиланням: https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/pres-centr/news/1108179/.

З огляду на зазначене, з метою повідомлення сторін про розгляд справи, судом було здійснено повідомлення про те, що ухвалою від 20.04.2021р. відкладено розгляд справи на 12.05.2021р., що підтверджується відповідною роздруківкою, яка міститься в матеріалах справи.

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст.42 Господарського процесуального кодексу України, суд згідно із ст.165 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу про суті заявлених вимог.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

16.03.2020р. між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» (банк, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Голубовим Олександром Геннадійовичем був підписаний кредитний договір №20.26..

Відповідно до п.А2 кредитного договору ліміт цього договору становить 105000,00 грн., в тому числі на наступні цілі:

- у розмірі 99760,50 грн. на поповнення обігових коштів;

- у розмірі 5239,50 грн. на сплату комісії за видачу кредитних коштів.

Згідно з п.А3 кредитного договору, термін повернення кредиту 15 березня 2022р. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з Графіком платежів (Додаток № 1 цього Договору)).

Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою:

Сума щомісячного ануїтетного платежу = Сума кредиту за Договором * ((1+Процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) * Процентна ставка за місяць) / ((1+Процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)-1);

Сума щомісячного платежу за %= (залишок заборгованості за Кредитом * річна Процентна ставка / кількість днів поточного року) * Кількість днів в місяці, який передує сплаті ануїтетного платежу;

Сума щомісячного платежу за основним боргом=Сума щомісячного погашення Кредиту-Сума щомісячного платежу за %.

Сума щомісячного платежу за основним боргом = (сума щомісячного погашення кредиту-сума щомісячного платежу за % згідно зі ст.212, 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених ним договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашеним позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 15 березня 2022р.

В п.А4 договору наведено рахунки для обслуговування кредиту.

Відповідно до п.А.5 договору зобов`язання позичальника забезпечуються договором поруки/застави №№70.26. від 16 березня 2020р.

Згідно умов п.А6 договору за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 23,88 % річних. У випадку невиконання та/або неналежною виконання позичальником зобов`язань, передбачених п.2.2.13 цього договору, банк збільшує процентну ставку на 2% річних за кожен випадок невиконання та або неналежного виконання. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п.2.2.13 цього договору, і дати початку нарахування підвищених процентів. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених п.2.2.13 цього договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі 23,88% річних. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі 23,88% річних.

В п.А7 договору сторони передбачили, що у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку, передбаченого п.А3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються.

Нарахування процентів та користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів факт/360). Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день (п.А8 договору).

В положеннях п.А10 договору визначено, що позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,99% від суми зазначеного у п.А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

Згідно п.А11 кредитного договору, позичальник щомісячно сплачує Банку винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 4,99 % від суми зазначеного у п.А2 цього Договору ліміту. У випадку збільшення розміру ліміту по цьому договору, Позичальник додатково сплачує винагороду у розмірі 4,99 % від суми збільшення ліміту. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Датою сплати є дата встановлення, а також дата збільшення ліміту по цьому договору. Рахунок для сплати винагороди - НОМЕР_1 .

Відповідно до п.1.1 договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п.А1 цього договору з лімітом та на цілі, зазначені у п.А2 цього договору не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п.2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

Строковий кредит (даті - кредит) надається банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням.

Згідно умов п.1.2 договору термін повернення кредиту зазначений у п.А3 цього договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з п.п.А12, 2.3.2, 2.4.1 цього договору.

В п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.4 п. 2.1 договору сторони передбачили, що банк зобов`язується відкрити для обслуговування кредиту рахунки, зазначені у п.А4 цього договору; надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі розрахункових документів позичальника на цілі, відмінні від платежів на сплату судових витрат, у межах суми, обумовленої п. 1.1 цього договору, а також за умови виконання позичальником зобов`язань, передбачених п.2.2.1, 2.2.12 цього договору. Для отримання кредиту позичальник зобов`язується не пізніше дат отримання кредиту, що планується, надати до банку попередню вимогу в довільній формі із зазначенням суми кредиту та терміну його надання. Зобов`язання з видачі кредиту згідно з умовами цього договору виникають у банку зі дня надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум у порядку, передбаченому п.2.4.2 та з урахуванням п.1.1 цього договору. Зобов`язання з видачі кредиту на сплату судових витрат та/або інших платежів виникають у банку у випадку непред`явлення позичальником документів, підтверджуючих сплату судових витрат, та/або інших платежів за рахунок інших джерел. Здійснювати контроль за виконанням умов цього договору, цільовим використанням, своєчасним та повним погашенням кредиту у порядку, передбаченому умовами цього договору.

В п.п.2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.5 п.2.2 договору визначено, що позичальник зобов`язується: використовувати кредит на цілі та у порядку, передбаченому п.1.1 цього договору; сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 цього договору; повернути кредит у терміни, встановлені п.п.1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору; сплатити банку винагороду відповідно до п.п. 2.3.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.13 цього договору.

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п.1.2, 2.2, 3.2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.А6 цього договору. У випадку встановлення банком у порядку, передбаченому п.2.3.12 цього договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки (п.4.1 договору).

В п.4.2 договору визначено, що відповідно до ст.212 ЦКУ у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п.п.1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному у п. А7 цього договору (за винятком випадку реалізації банком права зміни умов цього договору, встановленого п. А3 цього договору).

Відповідно до п.4.3 договору сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п.4.1. 4.2 цього договору, здійснюється згідно до п.А8 цього договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

Згідно п.4.4 договору позичальник сплачує банку винагороду за відкриття позичкового рахунку згідно з п.А9 цього договору.

За умовами п.4.5 договору позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п.А10 цього договору.

В п.4.6 договору сторони передбачили, що позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом згідно з п.А11 цього договору.

Положеннями п.4.9 договору визначено, що зобов`язання за цим договором у тому числі строк виконання яких згідно з умовами цього договору не наступив, за умови реалізації банком права щодо стягнення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, виконуються у наступній послідовності: кошти, тримані від позичальника, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат збитків банку згідно з п.п.2.2.13, 2.3.13 цього договору, далі для погашення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, далі - простроченої винагороди, далі винагороди, далі прострочених процентів, далі - процентів, далі простроченого кредиту, далі - кредиту, якщо інше не передбачене п.7.3 цього договору.

Остаточне погашення заборгованості за цим договором виконується не пізніше дати, зазначеної у п.1.2 цього договору. Під реалізацією права банку щодо стягнення неустойки згідно розділу 5 цього договору, сторони узгодили дії банку по розподілу грошей, отриманих від позичальника для погашення заборгованості, згідно черговості погашення заборгованості, зазначеної в цьому пункті договору. При цьому, сторони узгодили, що додаткових вимог до позичальника, щодо реалізації банком свого права по стягненню неустойки, не потрібні.

У разі, якщо банк не реалізує свого права щодо стягнення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, банк на свій вибір телекомунікаційного способу доставки інформації, узгодженими сторонами способами телекомунікацій, повідомляє позичальника про таке, протягом 5 днів з дати отримання грошей від позичальника. Узгодженими сторонами способами телекомунікацій є відповідне повідомлення, ПЗ «А24», СМС-повідомлення.

Пунктом 4.10 договору визначено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів і позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту.

Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту та фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується (п.4.11 договору).

Умовами п.4.13 договору визначено, що у випадку здійснення договірного списання коштів у межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором згідно з п.п.2.2.6, 2.3.5 цього договору, позичальник сплачує банку винагороду у сумі та у терміни, встановлені тарифами банку на момент сплати.

Відповідно до п.5.1 договору у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п.2.2.2, 4.1.4.2, 4.3 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2 цього договору, винагороди, передбаченої п.п.2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 цього договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації банком права, передбаченого п. А3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. А7 цього договору, від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. Сторони узгодили, що розмір пені, зазначеної в цьому пункті, може бути на розсуд банку зменшений. В разі зменшення банком розміру пені, зазначеної в цьому пункті договору, банк на свій вибір телекомунікаційного способу доставки інформації, повідомляє позичальника узгодженими сторонами способами телекомунікацій протягом 5 днів з дати прийняття рішення про зменшення розміру пені. Узгодженими сторонами способами телекомунікацій є відповідне повідомлення, ПЗ «А24», СМС-повідомлення. При цьому додаткові узгодження сторін не потрібні.

Згідно п.5.4 договору нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п.п.5.1, 5.2, 5.3 цього договору, здійснюється протягом 5 років з дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане позичальником.

Умовами п.5.7 договору визначено, що терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

В п.6.1 договору сторони передбачили, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами.

Положеннями п.6.2 договору визначено, що останній у частині п.4.4 цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах, зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

Умовами п.6.3 договору визначено, що він може були змінений або розірваний за ініціативою однієї зі сторін у встановленому законом та цим договором порядку.

Також 16.03.2020р. між сторонами було підписано Графік погашення, який є додатком №1 до кредитного договору №20.26. від 16.03.2020р., в якому погоджено графік погашення суми кредиту, суми процентів та винагороди за кредитне обслуговування,

Як вбачається з матеріалів справи позивачем на виконання умов договору було перераховано відповідачу кредитні кошти у розмірі 99760,50 грн., що підтверджується меморіальним ордером TR.14021172.36569.70198 від 16.03.2020р.

11.02.2021р. позивач у зв`язку із наявністю заборгованості за кредитним договором та невиконанням відповідачем умов договору звернувся до останнього із вимогою від 03.02.2021р. про дострокове погашення кредиту, в якій вимагав погасити всю поточну заборгованості за наявним кредитом станом на 03.02.2021р. в сумі 100074,12 грн.

Вказана вимога позивача залишена позичальником без відповіді та задоволення.

Оскільки відповідач свої зобов`язання з повернення кредитних коштів своєчасно не виконував за твердженням позивача у відповідача станом на 20.02.2021р. виникла заборгованість в сумі 108245,55 грн., яка складається з наступного: 90617,62 грн. заборгованість за кредитом, 9259,43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2118,50 грн. заборгованість за винагородою, 1000,00 грн. штраф (фіксована складова), 5250,00 грн. штраф (змінна складова).

Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Частина 1 ст.626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за правовою природою є кредитим договором, за яким, згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст.1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно з п.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Пунктом 2 ст.1050 Цивільного кодексу України визначено якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем, у встановленому законом порядку, позовні вимоги позивача не спростовано, відзиву на позов не подано, доказів повернення кредитних коштів своєчасно та в повному обсязі не надано.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги порушення відповідачем умов кредитного договору №20.26. від 16.03.2020р. в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за їх користування, винагороди за користування кредитними коштами, як було погоджено сторонами у договорі, суд вважає вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 90617,62 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9259,43 грн., заборгованості за винагородою в сумі 2118,50 грн. є обґрунтованими, підтвердженими доданими матеріалами і розрахунком та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку із простроченням відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів, позивачем нараховано та заявлено до стягнення згідно з п.5.8. кредитного договору, зокрема: 1000,00 грн. - штрафу (фіксована складова) та 5250,00 грн. штрафу (змінна складова).

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст.216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст.217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Згідно із ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (п.1 ст.549 Цивільного кодексу України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

У відповідності до положень статей 230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно п.5.8 кредитного договору, у випадку порушення Позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення Банку до судових органів. Позичальник сплачує Банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000 грн. + 5% від суми встановленого у п. А.2 цього Договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Судом встановлено, що розмір штрафу в сумі 1000,00 грн. (фіксована складова) є погодженим сторонами у договорі, а сума штрафу в сумі 5250,00 грн. (змінна складова) нарахована у відповідності до фактичних обставин справи, положень чинного законодавства та укладеного між сторонами договору, а відтак вказані вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір покладається на відповідача в порядку ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк», м.Дніпро до Фізичної особи-підприємця Голубова Олександра Геннадійовича, м.Бахмут про стягнення 108245,55 грн., з якої 90617,62 грн. заборгованість за кредитом, 9259,43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2118,50 грн. заборгованість за винагородою, 1000,00 грн. штраф (фіксована складова), 5250,00 грн. штраф (змінна складова), задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Голубова Олександра Геннадійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, , МФО 307770, р/р НОМЕР_3 ) заборгованість за кредитом в сумі 90617,62 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 9259,43 грн., заборгованість за винагородою в сумі 2118,50 грн., штраф (фіксована складова) в сумі 1000,00 грн., штраф (змінна складова) в сумі 5250,00 грн., всього заборгованість в сумі 108245,55 грн., судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 12.05.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 12.05.2021р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина