ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Справа № 903/680/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Орловська Т.Й.,

представники учасників справи:

позивач- не з`явився;

відповідач- Слісарчук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відповідача-Товариства з обме-женою відповідальністю «Укрпостач-Нафтотрейд» на рішення господарського суду Волинської області від 03.02.2021, повний текст якого складено 10.02.2021, у справі №903/680/20 (суддя Дем`як В.М.)

за позовом Антимонопольного комітету України м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостач-Нафтотрейд» м.Луцьк

про стягнення 659 066 грн штрафу та пені,-

У вересні 2020 року Антимонопольний комітет України (надалі в тексті АМК) звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостач-Нафтотрейд» про стягнення 659 066 грн штрафу та пені. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Антимонопольного комітету України від 25.10.2018 за №592-р у справі №20-26.13/19-15 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» встановлено порушення ТзОВ «Укр-постач-Нафтотрейд» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю за кодом 19.20.2 паливо рідинне та газ; оливи мастильні (світлі ПММ для ВП ЗАЕС, ВП РАЕС, ВП ХАЕС, ВП ЮУАЕС) та (оголошення №240017 про проведення процедури закупівлі, опубліковане в інформаційному бюлетні «Вісник державних закупівель» №103/1 (846/1) від 30.12.2013) проведених держаним підприємством «Національна атомна енерго-генеруюча компанія «Енергоатом». За дані правопорушення на Відповідача було накладено штраф в сумі 329 533 грн. Позивач звертає увагу суду на те, що копія рішення надіслана разом із супро-відним листом Комітету від 03.12.2018 №143.26.13/07-16164 і отримана Відповідачем 06.12. 2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №419. Час-тиною 3 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що особа на яку накладено штраф за рішенням Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісяч-ний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Строк оплати штрафу закінчився 06.02.2019, станом на день подачі позову штраф останнім не оплачено.(арк.справи 1-5).

Рішенням господарського суду Волинської області від 03.02.2021 позов задоволено у повно-му обсязі. Постановляючи рішення господарський суд першої інстанції виходив з того, що всу-переч ч.3 ст.56 «Про захист економічної конкуренції» Відповідач в установлений строк добро-вільно штрафу не сплатив. Крім того, Позивач просить стягнути пеню за кожен день прострочення сплати штрафу, яку на підставі ч.5 ст.56 Закону обмежив до розміру нараховано штрафу в сумі 329 533 грн, яка також підлягає стягненню з Відповідача.(арк.справи 174-176).

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Позивач подав скаргу до Північно-західного апе-ляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 03.02.2021 у даній справі та ухвалити нове, яким задоволити позов.(арк.справи 179-186).

Обґрунтовуючи скаргу, Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. На-голошує, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позо-ву, оскільки для обрахування розміру штрафу, покладеного на Позивача, АМКУ безпідставно вико-ристав розмір доходу (виручки) декларації податку на прибуток, яка включає в себе дохід (виручку) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, інші фінансові доходи, інші доходи з рядка 01, яка має лише інформативний характер. А згідно Закону України «Про захист економічної конкуренції» штраф розраховується від доходу (виручки) від реалізації това-рів, робіт, послуг, а не загального доходу підприємства. Судом не враховано, що АМКУ накла-дений штраф з порушенням ст.52 Закону, а саме штраф перевищує максимальну межу, встанов-лену законом, до 10% від доходу (виручки) від реалізації товарів, робіт, послуг за 2017 рік. При цьому, Відповідач неодноразово наголошував, що в Рішенні №592-р Позивач взагалі не зазначив, яким чином обчислено суму штрафу. Матеріали справи АМКУ не містять жодного аркуша розра-хунків штрафу накладеного на Товариство, відсутні будь-які матеріали на підтвердження застосо-ваних коефіцієнтів тощо. На думку апелянта максимальний штраф міг становити 2 300 грн., тобто 10% від 23 000 грн доходу (виручки) від реалізації товарів, робіт, послуг за 2017р. Крім того, судо-ві рішення у справі №910/1490/19 не є обов`язковим для даної справи, оскільки у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 не визначені правові висновки щодо сплати суми, яка стягується, а саме 659 066 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено судове засідання на 11.05.2021.(арк.справи 196).

05.12.2021 на адресу апеляційного суду надійшов відзив, у якому Відповідач просить зали-шити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.(арк.справи 200-202).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 11.05.2021 представник Відповідача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та надав свої пояснення.

Позивач не забезпечив явку свого представника у судове засідання апеляційної інстанції, хоч про час та місце розгляду скарги був повідомлений у встановленому порядку.(арк.справи 198).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Антимонопольного комітету України №592-р від 25.10. 2018 у справі №20-26.13/19-15 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визнано, що ТзОВ «Укрпостач-Нафтотрейд» вчинило пору-шення, передбачене пунктом 4 частини 2, статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю за кодом 19.20.2 паливо рідинне та газ; оливи мастильні (світлі ПММ для ВП ЗАЕС, ВП РАЕС, ВП ХАЕС, ВП ЮУАЕС) та (оголошення №240017 про проведення процедури закупівлі, опубліковане в інформаційному бюлетні «Вісник державних закупівель» №103/1 (846/1) від 30.12.2013) проведених держаним підприємством «Національна атомна енерго-генеруюча компанія «Енергоатом».(арк.справи 6-21).

За вчинені порушення відповідно до п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України «Про захист еко-номічної конкуренції» на ТзОВ «Укрпостач-Нафтотрейд» було накладено штраф у сумі 329 533 грн.

Копія рішення надіслана Товариству разом із супровідним листом від 03.12.2018 №143.26. 13/07-16164 та отримана 06.12.2018, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення №419.(арк.справи 23-24).

Матеріали справи свідчать, що Відповідач оскаржив рішення Антимонопольного комітету України №529-р від 25.10.2018 до господарського суду м.Києва. Рішенням господарського суду м.Києва від 25.09.209 у справі №910/1490/19 ТзОВ «Укрпостач-Нафтотрейд» в задоволені позовних вимог відмовлено повністю, постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12. 2019 рішення Господарського суду м.Києва від 25.09.2019 у справі №910/1490/19 залишено без змін. Крім того, постановою Верховного суду України від 28.05.2020 у справі №910/1490/19 каса-ційну скаргу ТзОВ «Укрпостач-Нафтотрейд» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції та апеляційної інстанції без змін.(арк.справи 25-56).

Враховуючи, що строк сплати штрафу, накладеного рішенням Комітету, закінчився 06.02. 2019, Антимонопольний комітет України звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства штрафу за рішенням в сумі 329 533 грн, а також нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу в сумі 958 941 грн 03 коп. за період з 07.02.2019 по 11.02.2019, з 26.09.2019 по 10.11.2019, з 11.12.2019 по 06.02.2020, з 29.05.2020 по 21.08.2020 включно, а також обмежив її до розміру нараховано штрафу в сумі 329 533 грн.(арк.справи 1-5).

Як вже зазначалось, рішенням від 03.02.2021 господарський суд Волинської області задово-лив позов у повному обсязі.(арк.справи 174-176).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Предметом даного спору є стягнення штрафу та пені за порушення антимонопольного зако-нодавства.

Основним завданням Антимонопольного комітету України, відповідно до ст.3 Закону Украї-ни «Про Антимонопольний комітет України» є участь у формуванні та реалізації конкурентної по-літики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про за-хист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріо-ритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Одним із порушень законодавства про захист економічної конкуренції, згідно ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (надалі в тексті Закон) є антиконкурентні узгод-жені дії.

Як передбачено статтею 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання АМК, територіальні відділення АМК у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, зокре-ма юридичними особами, подають позови до суду, в тому числі про: стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Відповідно до абз. 2, 7 ч.1 ст.48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (надалі в тексті Закон) за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Матеріалами справи стверджено, що рішенням Антимонопольного комітету України від 25.10.2018 за №592-р у справі №20-26.13/19-15 визнано, що ТзОВ «Укрпостач-Нафтотрейд» вчинило порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю.(арк.справи 6-21).

Відповідно до частини першої статті 56 Закону рішення органів Комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Антимонопольного комі-тету України вважаються таким, що вручене Відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі.

Копія рішення АМК отримана Товариством 06.12.2018, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.(арк.справи 23-24).

Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його терито-ріальних відділень є обов`язковими до виконання; особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.(ч.ч. 2, 3 ст.56 Закону України «Про захист економічної конку-ренції»).

Таким чином, строк сплати штрафу, накладеного рішенням Комітету, закінчився 06.02.2019.

За приписами ч.1 ст.60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Колегія суддів приймає до уваги, що Відповідач оскаржував в судовому порядку рішення Антимонопольного комітету України. При цьому, судовими рішеннями у справі №910/1490/19 ТзОВ «Укрпостач-Нафтотрейд» в задоволені позовних вимог відмовлено повністю.(арк.справи 25-56).

Таким чином, відсутні підстави для переоцінки правомірності рішення Антимонопольного комітету України від 25.10.2018 за №592-р у справі №20-26.13/19-15, зокрема і порядку нарахуван-ня штрафу, що спростовує посилання Відповідача на те, що судом першої інстанції не враховано той факт, що АМКУ накладений штраф в порушення ст.52 Закону.

Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів виходить з того, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимоно-польного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимоно-польного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарсь-кого суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.(ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.(ч.7 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Абзацами 3-5 частини 5 статті 56 Закону передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Разом з тим, судом першої інстанції правомірно встановлено, що підстави та умови нарахування пені визначаються статтею 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», яка встановлює обов`язковість сплати пені в разі несплати штрафу, так і правила обчислення її розміру та строки нарахування.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу в сумі 958 941 грн 03 коп. за періоди з 07.02.2019 по 11.02.2019, з 26.09.2019 по 10.11.2019, з 11.12.2019 по 06.02.2020, з 29.05.2020 по 21.08.2020 включно, тобто без врахування днів оскарження рішення АМК.

При цьому, Позивач заявив до стягнення пеню в сумі 329 533 грн, правомірно обмеживши її до розміру штрафу, яка також підлягає стягненню з Відповідача.

Отже, звертаючись до суду про стягнення з Товариства штрафу та пені АМК діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, що відпо-відно до згаданих приписів Закону України «Про захист економічної конкуренції» є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції що-до безпідставності позовних вимог, тому апеляційну скаргу Позивача належить залишити без задо-волення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Позивача не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобов`язань Відпові-дача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про безпідставність заявленого позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задо-волення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського процесуа-льного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостач-Нафтотрейд» на рішення господарського суду Волинської області від 03.02.2021 у справі №903/680/20 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №903/680/20 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.