Справа № 5010/1023/2012-Б-24/38
УХВАЛА

05.05.2021 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.,

розглянувши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з поточними грошовими вимогами до боржника №0900-0803-8/14552 від 22.04.2021 (вх.№6718/21 від 27.04.2021) у справі

за заявою публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик"

вул. Хрещатик, 8а, м. Київ, 01001

про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтехбуд"

вул. Джохара Дудаєва, 1, м. Івано-Франківськ, 76000

без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

ВСТАНОВИВ: в провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа за заявою ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" про банкрутство ТОВ "Укрінтехбуд".

Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.04.2013 ТОВ "Укрінтехбуд" визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру щодо нього.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 31.10.2018, суд продовжив строк ліквідаційної процедури ТОВ "Укрінтехбуд" до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

27.04.2021 до відділу документального забезпечення, канцелярії Господарського суду Івано-Франківської області від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшла заява про поточні кредиторські вимоги до боржника №0900-0803-8/14552 від 22.04.2021 (вх.№6718/21) про визнання поточних кредиторських вимог в сумі 69 053 грн 60 коп. та включення їх до реєстру вимог кредиторів як вимог шостої черги заборгованості по штрафних санкціях та пені.

Згідно з ч.1 ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

У відповідності п.2 прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності 21.10.2019, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність.

За приписами п.4 прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною 4 статті 60 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

Поточними кредиторами, в силу приписів ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, є кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Дослідивши матеріали заяви, суд встановив, що заявником, в порушення вимог Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви з грошовими вимогами не приєднано доказів сплати судового збору.

Разом з цим, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у заяві, з метою ефективного забезпечення права доступу до процесу судочинства, просить суд звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з обмеженим фінансуванням коштів, призначених для сплати судового збору.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено виключний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не належить до категорії вищевказаних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони звільнити її від сплати судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір»).

Встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, є вичерпним.

При цьому, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідну правову позицію висловлено ВП Верховного суду у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Наведені заявником обставини щодо неможливості сплати судового збору не підтверджені жодними доказами не дають підстав для звільнення від сплати судового збору.

Виходячи з викладеного, у суду відсутні правові підстави для звільнення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від сплати судового збору, у зв`язку з чим, в задоволенні відповідного клопотання слід відмовити.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, §50, 52).

При цьому, суд зазначає, що у суду відсутні правові підстави для застосування п.18.ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" в редакції, що діяла до 15.12.2017, згідно якої Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від сплати судового збору, оскільки під час розгляду справи має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності та залишається чинним на момент виникнення та припинення спірних правовідносин.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до пункту 10 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

У зв`язку з відсутністю в Кодексі України з процедур банкрутства процесуальних норм, які б регулювали питання залишення заяви поточних кредиторів з грошовими вимогами без руху, суд в даному випадку застосовує аналогію права - норми статей 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства (щодо заяви з конкурсними вимогами до боржника).

За змістом частини 3 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутств, до заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору.

Так, Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закон України "Про судовий збір").

За подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом сплавляється судовий збір - 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 10 пункту 2 частини 1 стаття 4 Закон України "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня 2021 року становить 2270 гривень.

Таким чином, усуваючи недоліки допущені при поданні заяви з вимогами до боржника заявнику належить сплатити 4540 гривень судового збору.

Приписами частин 1, 2 статті 46 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути. Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.

З огляду на вищевикладене, заяву ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №0900-0803-8/14552 від 22.04.2021 (вх.№6718/21 від 27.04.2021) належить залишити без руху та зобов`язати заявника у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, усунути виявлені недоліки поданої заяви, а саме надати суду докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі - 4540 грн.

Керуючись статтями 2, 45, 46, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про звільнення від сплати судового збору.

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №0900-0803-8/14552 від 22.04.2021 (вх.№6718/21 від 27.04.2021) залишити без руху.

Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали надати Господарському суду Івано-Франківської області докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі - 4540 гривень.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і підлягає поверненню зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 05.05.2021 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.В. Рочняк