ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. Справа № 911/3156/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2021 (суддя Заєць Д.Г.)

у справі № 911/3156/20 Господарського суду Київської області

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Калинівська керуюча компанія з обслуговування житлового фонду "Громадський сервіс" Калинівської селищної ради

про стягнення боргу та штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

1. Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - НАК "Нафтогаз України", позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства "Калинівська керуюча компанія з обслуговування житлового фонду "Громадський сервіс" Калинівської селищної ради (далі - КП "КККОЖФ "Громадський сервіс" Калинівської селищної ради, відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 23 891,64 грн, з яких 18 910,86 грн основного боргу, 1 450,64 грн пені, 1 286,08 грн 3% річних та 2 244,06 грн інфляційних втрат.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № 2365/1718-КП-17 постачання природного газу від 24.10.2017 в частині оплати отриманого у 2017-2018 роках природного газу на суму 18 910,86 грн. Крім того, у зв`язку з несвоєчасною оплатою отриманого у 2017, 2018 роках природного газу, НАК "Нафтогаз України" на підставі п. 8.2 вказаного договору нараховано КП "КККОЖФ "Громадський сервіс" Калинівської селищної ради 1 450,64 грн. пені, а також на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) - 1 286,08 грн 3% річних і 2 244,06 грн інфляційних втрат.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

3. Рішенням Господарського суду Київської області від 29.01.2021 у справі № 911/3156/20 позов НАК "Нафтогаз України" задоволено частково; стягнуто з КП "КККОЖФ "Громадський сервіс" Калинівської селищної ради на користь НАК "Нафтогаз України" 18 910,86 грн основного боргу, 1 450,64 грн пені, 1 286,07 грн 3% річних, 2 076,16 грн інфляційних втрат та 2 087,23 грн витрат по сплаті судового збору.

4. Мотивуючи вказане рішення, місцевий господарський суд зазначив, що оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за переданий природний газ у жовтні-грудні 2017 року, січні-березні 2018 року за договором № 2365/1718-КП-17 від 24.10.2017 у сумі 18 910,86 грн не погашена, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 18 910,86 грн підлягає задоволенню.

5. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що розмір пені, нарахованої на заборгованість відповідача, є більшим, однак, позивачем розмір пені визначено у сумі 1 450,64 грн, тому стягненню підлягає зазначена сума, оскільки суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог.

6. Згідно з розрахунком, зробленим судом, розмір 3 % річних складає 1 286,07 грн, а розмір інфляційних втрат складає 2 076,16 грн. Вказані суми 3 % річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та відповідають вимогам законодавства, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

7. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, НАК "Нафтогаз України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2021 у справі № 911/3156/20 в частині відмови в задоволені позовних вимог щодо стягнення інфляційних витрат у розмірі 167,90 грн та 3 % річних в розмірі 0,01 грн скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити.

8. Позивач вважає рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема, внаслідок неврахування методики нарахування інфляційних втрат, викладеної у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, розділі 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14, а також правової позиції Верховного Суду щодо порядку нарахування інфляційних втрат, наведеної у постановах від 10.09.2018 у справі № 904/10242/17, від 04.12.2018 у справі № 913/63/18, від 26.06.2020 у справі № 905/21/19.

9. НАК "Нафтогаз України" вказує, що відмовивши у стягненні частини інфляційних втрат у сумі 167,90 грн, місцевий господарський суд у мотивувальній частині оскаржуваного рішення не зазначив, який порядок та методика були ним застосовані при здійсненні відповідного перерахунку, які суми боргу були взяті за основу при нарахуванні інфляційних втрат, за який період прострочення, які індекси інфляції застосовувалися судом та чи врахував суд інфляційне збільшення минулого періоду до суми боргу, з якої вираховуються інфляційні втрати у наступному місяці.

10. Позивач наголошує, що відповідно до положень листа Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р при здійсненні розрахунку інфляційних втрат він використовує методику розрахунку, за якою збільшення суми боргу на індекс інфляції здійснюється за кожний місяць, при цьому для розрахунку кожного наступного періоду буде використана сума боргу, збільшена на індекс інфляції попереднього місяця. Таким чином, нарахуванню згідно з інфляційними процесами підлягають не тільки основна сума боргу, а й суми, на які збільшився борг за попередні періоди внаслідок інфляційних процесів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

11. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2021 справу № 911/3156/20 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

12. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою НАК "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2021 у справі № 911/3156/20; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 22.03.2021.

Позиції учасників справи.

13. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

14. Між НАК "Нафтогаз України" (як постачальником) та КП "КККОЖФ "Громадський сервіс" Калинівської селищної ради (як споживачем) 24.10.2017 укладено договір № 2365/1718-КП-17 постачання природного газу (далі - Договір) з подальшими змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 05.04.2018.

15. Відповідно до п.п. 1.1- 1.3 Договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору. Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями. Необхідний споживачу плановий обсяг природного газу, зазначений в п. 2.1 цього Договору, споживач визначає самостійно.

16. Згідно з п. 2.1 Договору постачальник передає споживачу з 01.10.2017 по 31.03.2018 (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 5,9 тис. куб. м, у тому числі по місяцях (тис. куб. м): жовтень - 0,5, листопад - 1,0, грудень - 1,2, січень - 1,2, лютий - 1,2, березень - 0,8.

17. Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу (п. 3.7 Договору).

18. Відповідно до п.п. 3.8, 3.9 Договору, споживач зобов`язується не пізніше 7-го числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, подати постачальнику підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим Договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість. Постачальник не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта.

19. Пунктами 5.1, 5.2 Договору передбачено, що ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється Положенням. На дату укладання Договору ціна на природний газ становить 4 942,00 грн за 1 000 куб. м (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України). До визначеної ціни застосовується коефіцієнт 1,6. У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства, вона є обов`язковою для сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін. Ціна за 1 000 куб. м газу за цим Договором на дату його укладання становить 7 907,20 грн, крім того, податок на додану вартість (ПДВ) - 20 %. Усього до сплати разом з ПДВ 9 488,64 грн.

20. Пунктом 6.1 Договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

21. Згідно з п.п. 8.1, 8.2 Договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно з п. 6.1 цього Договору, він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

22. У п. 10.3 Договору сторони погодили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних встановлюється тривалістю у 5 років.

23. Відповідно до п. 12.1 Договору він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 до 31.03 2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

24. Додатковою угодою № 1 від 05.04.2018 до Договору сторони вирішили: доповнити пункт 2.1 Договору абзацом у редакції, відповідно до якої: постачальник передає споживачу в період з 01.04.2018 по 31.05.2018 (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 1,3 тис. куб. м, у тому числі по місяцях (тис. куб.м): квітень - 0,8, травень - 0,5; викласти п. 12.1 Договору у редакції, згідно з якою: Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 по 31.05.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

25. Місцевий господарський суд встановив, що на виконання умов Договору позивач передав у власність відповідача у жовтні - грудні 2017 року та січні - березні 2018 року природний газ на загальну суму 64 959,23 грн, що підтверджується підписаними з обох сторін та скріпленими печатками підприємств актами приймання-передачі природного газу від 31.03.2018, 28.02.2018, 31.01.2018, 31.12.2017, 30.11.2017, 31.10.2017, копії яких долучено до матеріалів справи.

26. Натомість відповідач свої зобов`язання за Договором з оплати отриманого природного газу виконав лише частково, сплативши 46 048,37 грн, що підтверджується доданими до позовної заяви довідкою по операціям та сальдо підприємства "Громадський сервіс КК КП", а також банківськими виписками.

27. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором в частині оплати, за ним утворилась заборгованість у сумі 18 910,86 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

28. Відповідно до положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

29. Як вбачається з апеляційної скарги, позивач оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині відмови в задоволені позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 167,90 грн та 3% річних у розмірі 0,01 грн.

30. При цьому, заперечуючи проти здійсненого місцевим господарським судом розрахунку інфляційних втрат, позивач посилається на неврахування ним листа Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, розділу 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14, а також правової позиції Верховного Суду щодо порядку нарахування інфляційних втрат, наведеної в постановах від 10.09.2018 у справі № 904/10242/17, від 04.12.2018 у справі № 913/63/18, від 26.06.2020 у справі № 905/21/19.

31. Заперечення проти розрахунку суду першої інстанцій щодо стягнення 3 % річних, внаслідок якого місцевий господарський суд зменшив заявлену позивачем суму на 0,01 грн, позивач в апеляційній скарзі не обґрунтовує.

32. Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про таке.

33. Відповідно до 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

34. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

35. Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

36. На підставі наданих позивачем доказів місцевий господарський суд встановив наявність у відповідача боргу перед позивачем за отриманий на підставі Договору у 2017-2018 роках природний газ у сумі 18 910,86 грн. Прострочення щодо сплати відповідачем заборгованості у вказаному розмірі, виходячи з положень п. 6.1 Договору, почалося з 26.04.2018.

37. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

38. Керуючись вказаною правовою нормою, позивач заявив до стягнення з відповідача інфляційні втрати із заборгованості у сумі 18 910,86 грн за період з 26.04.2018 по 31.07.2020.

39. Згідно з розрахунком позивача, сукупний індекс інфляції за вказаний період становить 111,866491300, а відповідне збільшення заборгованості з урахуванням вказаного індексу інфляції - 2 244,06 грн (а.с. 22).

40. Перевіряючи розрахунки позивача та суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанцій виходить з такого.

41. Індекси споживчих цін (індекси інфляції), які є показниками загального рівня інфляції в економіці, розраховуються в цілому за місяць, а не на конкретні дати. Встановлено, що вони розраховуються Державним комітетом статистики України щомісячно та публікуються в наступному за звітним місяці.

42. Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

43. Згідно з листом Державного комітету статистики України № 11/1-5/73 від 13.02.2009 також не має практичного застосування середньоденний індекс інфляції, що може бути розрахований за формулою середньої геометричної незваженої (корінь з місячного індексу в 31 (30) степені). Так, він вказує лише на темп приросту цін за 1 день та не є показником реальної величини знецінення грошових коштів кредитора за період прострочення боржником своїх зобов`язань.

44. Зазначені висновки підтверджуються рекомендаціями Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, наданими у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997, відповідно до яких визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. У випадку, якщо боржник здійснював платежі, загальні індекси інфляції і розмір заборгованості визначаються шляхом множення не за весь період прострочення, а виключно по кожному періоду, в якому розмір заборгованості не змінювався, зі складанням сум, отриманих в результаті інфляційних збитків кожного періоду. При цьому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

45. Таким чином, інфляційні втрати мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.

46. Зазначене відповідає п. 6 Наказу Держкомстату № 265 від 27.07.2007 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін", відповідно до якого розрахунки базового індексу споживчих цін проводяться за міжнародною класифікацією індивідуального споживання за цілями та здійснюються відповідно до модифікованої формули Ласпейреса. Розрахунки базового індексу споживчих цін за квартал, період з початку року і т.п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів.

47. При цьому, коли стосовно кожного грошового зобов`язання, які мають різні строки виникнення, проводиться оплата частинами через короткі проміжки часу, розрахунок інфляційних втрат необхідно здійснювати щодо кожного окремого платежу, як складової загальної суми окремого грошового зобов`язання, за період з моменту виникнення обов`язку з оплати та який буде спільним для всіх платежів по конкретному грошовому зобов`язанню, до моменту фактичного здійснення платежу з подальшим сумуванням отриманих результатів для визначення загальної суми інфляційних втрат.

48. Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.07.2019 у справі № 910/21564/16.

49. Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19.

50. Позивач заявив до стягнення інфляційні втрати, нараховані на суму боргу у розмірі 18 910,86 грн за період з 26.04.2018 по 31.07.2020.

51. Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою:

ІІс = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення (яким є травень 2018 року),

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення (яким є липень 2020).

IIc (100,00 : 100) x (100,00 : 100) x (99,30 : 100) x (100,00 : 100) x (101,90 : 100) x (101,70 : 100) x (101,40 : 100) x (100,80 : 100) x (101,00 : 100) x (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) = 1.10978662

52. Отже, інфляційне збільшення суми боргу становить:

18 910,86 x 1.10978662 - 18 910,86 = 2 076,16 грн.

53. Таким чином, суд першої інстанції правильно визначив, що розмір інфляційних втрат за вказаний позивачем період складає 2076,16 грн.

54. Перевіривши розрахунки місцевого господарського суду, колегія суддів апеляційної інстанції не виявила у ньому арифметичних помилок та/або невідповідності законодавству чи судовій практиці, у зв`язку із чим відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги як необґрунтовані.

55. Розрахунок розміру 3 % річних із заборгованості у сумі 18 910,86 грн за період з 26.04.2018 по 31.07.2020 здійснюється за формулою:

Сума санкції = сума заборгованості *3 * кількість днів прострочення : 365 : 100.

Отже, за період з 26.04.2018 до 31.12.2019 (кількість днів прострочення 615):

18 910,86 * 3 * 615 : 365 : 100 = 955,905 грн.

За період з 01.01.2020 до 31.07.2020 (кількість днів прострочення 213):

18 910,86 * 3 * 213 : 366 : 100 = 330,165 грн.

955,905 грн + 330,165 грн = 1286,07 грн.

56. Таким чином, розрахунок 3 % річних у сумі 1 286,07 грн є правильним.

57. З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про необґрунтованість вимог апеляційної скарги, що обумовлює залишення її без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

58. Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

59. Висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2021 у справі № 911/3156/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

60. У зв`язку з цим, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування або зміни рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2021 у справі № 911/3156/20.

61. Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, відхилені колегією суддів апеляційної інстанції як такі, що є необґрунтованими та не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

62. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2021 у справі № 911/3156/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 17.05.2021.

(у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В. з 04.05.2021 по 15.05.2021 включно у відпустці, повний текст постанови складено та підписано у перший робочий день після виходу судді Владимиренко С.В. з відпустки - 17.05.2021)

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко