номер провадження справи 12/50/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.04.2021 Справа № 908/320/21
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,
За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву від 16.04.2021 Фізичної особи-підприємця Александрова Сергія Борисовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/320/21
за позовом: Фізичної особи-підприємця Александрова Сергія Борисовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 82 000,00 грн.
за участю представників:
від позивача - не з`явився
від відповідача - не з`явився
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.04.2021 вказану заяву передано на розгляд судді Смірнову О.Г.
Ухвалою суду від 20.04.2021 прийнято до розгляду заяву від 16.04.2021 Фізичної особи-підприємця Александрова Сергія Борисовича у справі № 908/320/21, судове засідання призначено на 29.04.2021 об 11:00, явка у судове засідання уповноважених представників сторін визнана не обов`язковою.
В судове засідання 29.04.2021 представники сторін не з`явилися.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши вказану вище заяву, встановивши всі наявні обставини, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, виходячи із наступного.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.04.2021 у справі № 908/320/21 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Александрова Сергія Борисовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжелектроторг ЛТД" задоволено, а саме вирішено: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжелектроторг ЛТД" (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 2, ) на користь Фізичної особи-підприємця Александрова Сергія Борисовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 82000 (вісімдесят дві тисячі) грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

У поданій заяві від 16.04.2021 позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В тексті позовної заяви в даній справі позивач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складається із витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн., докази понесення яких будуть надані протягом п`яти днів з моменту винесення судом рішення у справі.

Заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/320/21 надійшла на адресу суду в поштовому конверті з відтиском штампу відділення поштового зв`язку 16.04.2021.

Таким чином, позивач звернувся із заявою у строк, що не перевищує п`яти днів після ухвалення рішення суду, у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Приписами ч. 3 ст. 233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

В якості підтвердження витрат на послуги адвоката позивач надав копію договору про надання правової допомоги № 01 від 18.02.2021, укладеного між Гриценко Юлією Вікторівною (надалі Адвокат) та Фізичною особою-підприємцем Александровим Сергієм Борисовичем, (надалі Клієнт), відповідно до п. 1.1. якого Адвокат зобов`язується надати Клієнту правову допомогу, тому числі, за окремими дорученнями Клієнта.

Підпунктом 3.2.2. п. 3.2. договору про надання правової допомоги № 01 від 18.02.2021 передбачений обов`язок Клієнта оплатити гонорар Адвокату згідно п. 5.1. та в процесі виконання договору оплатити необхідні фактичні витрати (судовий збір, державне мито, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, тощо), якщо в таких витратах виникне потреба, пов`язані з виконання договору на підставі повідомлення Адвоката.

Згідно із п.п. 4.2.2. п. 4.2. договору про надання правової допомоги № 01 від 18.02.2021 Адвокат зобов`язаний надати Клієнту письмовий звіт за виконану роботу.

Умовами п. 5.1., 6.1., 6.2. договору про надання правової допомоги № 01 від 18.02.2021 визначено, що за надану правову допомогу за п. 1.1. даного договору Клієнт сплачує Адвокату гонорар в розмірі, що визначається додатковою угодою сторін до цього договору. Клієнт здійснює оплату Адвокату на умовах, визначених такою додатковою угодою. Оплата може здійснюватися формі, не забороненій законодавством України.

До договору про надання правової допомоги № 01 від 18.02.2021 була укладена та підписана додаткова угода № 1 від 14.04.2021, відповідно до п. 1 якої відповідно до п. 5.1. договору сторони визначили, що за супроводження судової справи № 908/320/21, провадження 12/50/21 в Господарському суді Запорізької області (підготовка необхідних документів, участь в судових засіданнях тощо) гонорар Адвокату складає 15000,00 грн., який сплачується Клієнтом протягом 5-ти днів з моменту підписання цієї угоди. Підтвердженням отримання гонорару є розписка Адвоката.

Позивач надав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, зі змісту якого вбачається, що 15000,00 грн. заявлені за складання та відправлення заяви на ухвалу суду від 15.02.2021, складання та подачу заяви про забезпечення позову, а також за підготовку до участі у справі та участь адвоката в судових засіданнях 30.03.2021 та 14.04.2021.

В матеріалах справи міститься завірена копія ордеру на надання правової допомоги серії ЗП № 111059 від 18.02.2021, виданого адвокатом Гриценко Юлією Вікторівною на представництво інтересів Фізичної особи-підприємця Александрова Сергія Борисовича на підставі договору про надання правової допомоги № 01 від 18.02.2021, а також завірена копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП № 001993 від 21.01.2019.

В якості підтвердження оплати наданих послуг з правової допомоги позивач надав завірену копію розписки від 16.04.2021 адвоката Гриценко Юлії Вікторівни, в якій остання підтверджує отримання від Клієнта гонорару в сумі 15000,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що заява на ухвалу суду від 15.02.2021 у справі № 908/320/21, заява про забезпечення позову оформлені за підписом адвоката Гриценко Юлії Вікторівни.

Адвокат Гриценко Ю.В. здійснювала представництво інтересів позивача безпосередньо в судових засіданнях 30.03.2021 та 14.04.2021 що зафіксовано складеними відповідно до вимог ст. 223 ГПК України протоколами судового засідання.

Згідно із ч. 3-6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на обставини справи (предметом розгляду у даній справі були вимоги про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 82000,00 грн.) справа є не складною, і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль. Розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи не був досить тривалим, рішення прийнято у другому судовому засіданні. Тому суд дійшов висновку, що витрати порівняно зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), є не співрозмірними та достатньо завищеними.

Приписами ч. 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача розумний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката для даної справи в сумі 5000,00 грн.

При цьому витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Александрова Сергія Борисовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/320/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжелектроторг ЛТД" (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 2, ідентифікаційний код 39064339) на користь:

- Фізичної особи-підприємця Александрова Сергія Борисовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини вимог заяви Фізичної особи-підприємця Александрова Сергія Борисовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/320/21 відмовити.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 11.05.2021.

Екземпляр додаткового рішення надіслати сторонам у справі.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.