ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2021 р. Справа№ 910/18567/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача 1: не з`явився;

від позивача 2: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЯН ВІННЕР", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 (повний текст складено 23.06.2020)

у справі № 910/18567/19 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом 1. Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради", с. Васьковичі, Житомирська обл.

2. Коростенської районної ради, м. Коростень, Житомарська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЯН ВІННЕР", м. Київ

про дострокове розірвання договору оренди та стягнення 2 638 344,21 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2019 року Комунальне некомерційне підприємство "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради" (далі - Підприємство, позивач 1) та Коростенська районна рада (далі - Рада, позивач 2) звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЯН ВІННЕР" (далі - ТОВ "ЛАЯН ВІННЕР", відповідач) про дострокове розірвання договору оренди та стягнення 2 638 344,21 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині сплати орендних платежів за Договором від 29.07.2016 про оренду нежитлової будівлі.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі №910/18567/19 позов задоволено частково.

Розірвано договір оренди про строкове платне користування нежитловою будівлею № 46, що розташована за адресою: вул. Шевченка, м. Коростень, Житомирської області, укладений 29.07.2016 року між Коростенською районною радою в особі Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАЯН ВІННЕР".

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЯН ВІННЕР" на користь Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради" борг в розмірі 10% у сумі 181 076,94 грн та 23 335,79 грн пені.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЯН ВІННЕР" на користь Коростенської районної ради борг в розмірі 90% у сумі 1 629 692,43 грн та 260 022,09 грн пені.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЯН ВІННЕР" на користь Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради" витрати зі сплати судового збору в сумі 33 332,91 грн.

В решті задоволення позовних вимог відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що матеріали справи містять належні на допустимі докази на підтвердження наявності у відповідача заборгованості у розмірі 1810769,37 грн зі сплаті орендної плати за період з травня 2017 року по жовтень 2019 року. При перевірці правильності здійсненого позивачем розрахунку пені місцевим господарським судом встановлено його не відповідність вимогам ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Здійснивши власний розрахунок належної до стягнення пені місцевий господарський суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 283 357,88 грн пені. В частині стягнення 544 217,96 грн пені місцевим господарським судом відмовлено у зв`язку з безпідставністю вказаних вимог.

Оскільки місцевим господарським судом встановлено порушення відповідачем умов Договору оренди в частині сплати орендної плати, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог в частині розірвання Договору оренди від 29.07.2016.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "ЛАЯН ВІННЕР" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі №910/18567/19 скасувати, постановити нове, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, що є порушенням норм процесуального права та є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За твердженням апелянта, матеріали справи не містять жодних первинних документів на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за договором оренди. Місцевим господарським судом порушено вимоги ч. 2 ст. 530 Цк України та не враховано, що за зобов`язаннями зі сплати орендної плати в договорі не визначено строк їх виконання. Також апелянт зазначив. Що матеріали справи не містять доказів направлення відповідачу претензій про сплату наявної заборгованості.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/18567/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 поновлено ТОВ "ЛАЯН ВІННЕР" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі №910/18567/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ЛАЯН ВІННЕР", розгляд справи призначено на 01.12.2020.

01.12.2020 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А. на лікарняному.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2020, справу №910/18567/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Агрикової О.В. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "ЛАЯН ВІННЕР" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі №910/18567/19, розгляд справи призначено на 28.01.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 18.02.2021.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2021, справу № 910/18567/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (суддя доповідач) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "ЛАЯН ВІННЕР" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі № 910/18567/19, розгляд справи призначено на 13.04.2021.

08.02.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду електронною поштою від представника відповідача адвоката Ямкового В.І. надійшли письмові пояснення.

16.02.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду електронною поштою від позивача 1 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

17.02.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду електронною поштою від позивача 2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

17.02.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду електронною поштою від представника відповідача адвоката Ямкового В.І. надійшла заява про застосування строку позовної давності.

17.02.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду електронною поштою від представника відповідача адвоката Ямкового В.І. надійшла заява про продовження строку розгляду справи з метою мирного врегулювання спору.

22.02.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача 1 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, у якому позивач 1 повідомив про відсутність бажання укладати мирову угоду з відповідачем.

23.02.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду електронною поштою від позивача 2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

05.04.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача 2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

05.04.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача 2 надійшли заперечення на апеляційну скаргу ТОВ "ЛАЯН ВІННЕР" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі №910/18567/19.

05.04.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача-1 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

09.04.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що повноважний представник відповідача захворів на COVID-19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 задоволено клопотання Т ОВ "ЛАЯН ВІННЕР" про відкладення розгляду справи № 910/18567/19, розгляд справи відкладено на 11.05.2021.

Позиції учасників справи.

24.11.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ТОВ "ЛАЯН ВІННЕР" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 залишити без задоволення, а вказане рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач 1 зазначає, що рішення місцевого господарського суду є законним, обґрунтованим, винесеним з повним дослідженням обставин справи.

Так, за твердженням позивача 1, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за спірним Договором оренди. Посилання ж відповідача на те, що судом першої інстанції належним чином не повідомлено його про розгляд цієї справи, на думку позивача 1, є безпідставними, оскільки спростовуються наявними у справі доказами.

30.11.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому останній просив апеляційний господарський суд залишити рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі №910/18567/19 без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "ЛАЯН ВІННЕР" без задоволення.

В обґрунтування заперечень проти апеляційної скарги ТОВ "ЛАЯН ВІННРЕ" позивач 2 зазначає, що борг відповідача станом на 31.10.2019 становив 1810769,37 грн, що підтверджується належними доказами у справі, а саме актами звірки за вересень-жовтень 2019 року.

Явка представників сторін.

У судове засідання 11.05.2021 представники позивача 1, позивача 2 та відповідача не з`явилися.

05.04.2021 та 27.04.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача 1 та позивача 2 надійшли заяви про розгляд справи без участі представників позивача 1 та позивача 2 відповідно.

Колегія суддів звертає увагу на те, що учасники у справі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленнями про вручення їм поштових відправлень.

За приписами частини першої ст. 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників сторін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи 29.07.2016 між Коростенською районною радою (орендодавець), в особі Комунального закладу "Коростенської центральної районної лікарні Коростенської районної ради" (на даний час Комунальне некомерційне підприємство "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради", яке є правонаступником Комунального закладу "Коростенської центральної районної лікарні Коростенської районної ради") (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАЯН ВІННЕР" (орендар) укладено Договір про оренду нежитлової будівлі, що розташована за адресою: вул. Шевченка, 46 (колишня Кірова), м. Коростень, Житомирської області (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору орендодавець передав у строкове платне користування орендарю, а орендар прийняв у строкове платне користування від орендодавця нежитлову будівлю №46, що розташована за адресою: вул. Шевченка, (колишня Кірова), м. Коростень, Житомирської області.

Орендар за користування нежитловою будівлею вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (п.1 розділу ІІІ Договору).

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл Коростенського району, затвердженої рішенням районної ради, та відповідно до рішення робочої групи Коростенської районної ради з питань використання майна районної ради і становить без ПДВ 62 682 грн в місяць. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендана плата за перші шість місяців користування вноситься орендарем загальною сумою двома платежами, а саме: перший у строк до 01 вересня 2016 року, другий - до 01 листопада 2016 року, без нарахування на неї індексу інфляції, на розрахункові рахунки: 90 відсотків - районного бюджету, 10 відсотків - орендодавцю. У подальшому орендна плата вноситься орендарем помісячно на розрахункові рахунки: 90 відсотків - районного бюджету, 10 відсотків - орендодавцю (п. 2 розділу ІІІ Договору).

Згідно з умовами розділу VI (права і обов`язки орендаря) Договору орендар зобов`язаний вносити орендну плату за користування будівлею своєчасно і в повному обсязі.

За твердженням позивачів, в період з вересня по грудень 2017 року, з січня по грудень 2018 року, з січня по 31 жовтня 2019 року орендар не виконує умови вказаного Договору, стосовно перерахунку коштів, як орендної плати за користування нежитловою будівлею, що ставить під сумнів подальші договірні відносини між сторонами цього Договору.

Відповідно до положень розділу V (права і обов`язки орендодавця) Договору орендодавець має право виступати з ініціативою щодо розірвання Договору внаслідок невиконання орендарем його умов.

У зв`язку з постійним порушенням відповідачем як орендарем умов зазначеного вище Договору, Коростенською районною радою рішенням двадцять восьмої сесії VII скликання від 15 травня 2019 року №445, як власником, доручено директору Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ряди" (Железняковій А.В.) здійснити дії відповідно до діючого законодавства України щодо розірвання Договору оренди майна спільної власності територіальних громад сіл Коростенського району (приміщення, яке розміщене за адресою: м. Коростень, вул. Шевченка, 46) з ТОВ "Лаян-Вінер", у зв`язку з заборгованістю зі сплати орендної плати.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача впродовж 2019 року позивачем направлено претензії з вимогою сплатити наявну заборгованість з орендної плати (04.04.2019 за вих. № 500 на суму 1376472,26грн, 30.05.2019 за вих. № 800 на суму 1430165,25 грн, 16.07.2019 за вих. № 1020 на суму 1579681,45 грн, 13.08.2019 за вих. № 1138 на суму 1647717,73грн), які залишені відповідачем без відповіді і задоволення.

Зважаючи на суттєве порушення відповідачем умов Договору, позивачі звернулися з даним позовом до Господарського суду міста Києва про розірвання вказаного Договору та стягнення наявного основного боргу та нарахованої пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Станом на 31 жовтня 2019 року сума боргу ТОВ "ЛАЯН ВІННЕР" за Договором становить 1 810 769,37 грн, що підтверджується актами звірки за вересень - жовтень 2019 року, підписаними відповідачем без зауважень та застережень.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із сплати орендних платежів за Договором, а також неналежним виконанням зобов`язання з повернення орендованого майна.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями ст. 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 2, 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правовою підставою для строкового платного користування комунальним майна є договір оренди.

Статтею 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.07.2016 сторони підписали акт приймання-передачі нерухомого майна, за яким Орендодавець передав, а Орендар прийняв у орендне користування згідно з Договором оренди нежитлове приміщення, що перебуває на балансі Комунального закладу "Коростенської центральної районної лікарні Коростенської районної ради" загальною площею 1617,6 кв.м., розташоване за адресою: вул. Шевченка, 46 (колишня Кірова), м. Коростень, Житомирської області.

Наявність у відповідача заборгованості по сплаті орендної плати за період з травня 2017 року по жовтень 2019 року в розмірі 1810769,37 грн підтверджуєтсья наявними у справ копіями актів звірки взаєморозрахунків від 01.11.2019 підписаними предсиавниками позивача 1, позивача 2 та відповідача (т. 1, а.с. 40-41).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки, заборгованість відповідача по орендній платі у сумі 1 810 769,37 грн належним чином доведена, доказів сплати відповідачем заборгованості матеріали справи не містять, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позову в цій частині.

Разом з тим, позивачами нараховано та заявлено до стягнення 827 575,84 грн пені.

Встановивши неправильність розрахунку позивача щодо розміру заявленої до стягнення пені в сумі 544217,96 грн за період з 01.05.2017 по 22.12.2018 місцевий господарський суд зазначив, що вказаний період виходить за межі року, що передує зверненню позивача до суду із відповідною вимогою, та здійснивши власний розрахунок дійшов висновку про стягнення з відповідача 283 357,88 грн пені.

Однак колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з вказаними висновками місцевого господарського суду з огляду на таке.

Згідно з положенням статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Нормою ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Тлумачення ч. 3 ст. 267 ЦК України, положення якої сформульовано із застосуванням слова "лише" (аналог "тільки", "виключно"), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що із цього положення випливає безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі, позовна давність судом не застосовується.

Виходячи із основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин та аналізуючи норми розділу V ЦК України "Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми ч. 3 ст. 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність.

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише із наявністю про це заяви сторони.

Суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у постанові від 21.10.2020 у справі № 509/3589/16-ц.

Відтак місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про застосування у даній справі наслідків пропущення спеціальної позовної давності за відсутності відповідної заяви сторони у спорі.

Разом з цим, при перевірці правильності розрахунку пені, апеляційним господарським судом встановлено, що позивачем не дотримано вимог ч. 6 ст. 232 ГК України при здійсненні розрахунку пені.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи вищевикладене апеляційний господарський суд здійснив власний розрахунок пені, відповідно до якого обґрунтованим є стягнення з відповідача пені у розмірі 289 304,65 грн.

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
125850,08грн.01.05.201701.11.2017
65873,78грн.01.06.201701.12.2017
66927,76грн.01.07.201701.01.2018
67061,62грн.01.08.201701.02.2018
66994.56грн.01.09.201701.03.2018
38334,45грн.01.10.201701.04.2018
69154,46грн.01.11.201701.05.2018
69776,85грн.01.12.201701.06.2018
70474,62грн.01.01.201801.07.2018
71531,74грн.01.02.201801.08.2018
72175,53грн.01.03.201801.09.2018
53069,46грн.01.04.201801.10.2018
73553,22грн.01.05.201801.11.2018
73553,22грн.01.06.201801.12.2018
62106,44грн.01.08.201801.02.2019
8503,95грн.01.10.201801.04.2019
16224,89грн.01.11.201801.05.2019
77292,04грн.01.12.201801.06.2019
76834,69грн.01.01.201901.07.2019
77603,04грн.01.02.201901.08.2019
77991,06грн.01.03.201901.09.2019
78692,99грн.01.04.201901.10.2019
44479,92грн.01.05.201901.11.2019
80036,28грн.01.06.201901.12.2019
8003,63грн.01.07.201901.01.2020
68036,28грн.01.08.201901.02.2020
70036,28грн.01.09.201901.03.2020
80596,53грн.01.10.201901.04.2020

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
01.05.201725.05.20.0013262 241.16
26.05.201726.10. 039.5612.52532 609.71
27.10.201701.11.0.0013.527558.57
27.10.201701.12.3.0013.5271 754.21
27.10.201714.12.26.5613.52711 647.84
15.12.201701.01.7.0014.529957.15
15.12.201725.01.23.5614.52911 788.52
26.01.201801.02.2018767 061.001632411.55
26.01.201801.03.28.9.47
02.03.201801.04.4.0017341 106.96
02.03.201801.05.4.0017343 929.46
02.03.201801.06.6.0017345 979.71
02.03.201801.07.24.0017348 008.94
02.03.201812.07. 881.4.75
13.07.201801.08.1.0017.5351 371.83
13.07.201801.09.5.0017.5353 529.65
13.07.201806.09.21.0017.53512 952.61
07.09.201801.10.9.0018361 308.55
07.09.201801.11.3.0018364 062.54
07.09.201801.12.3.0018366 238.91
07.09.201801.02.26.0018369 065.77
01.10.201801.04.3.0018361 534.73
01.11.201825.04. 636.8.60
26.04.201901.05.2019616 224.0017.53593.34
26.04.201901.06.2.0017.5352 742.28
26.04.201901.07.4.0017.5354 936.32
26.04.201918.07.24.0017.53526 062.68
19.07.201901.08.3.0017341 012.03
19.07.201901.09.1.0017343 269.21
19.07.201905.09.22.8.17
06.09.201901.10.2.0016.5331 849.80
06.09.201924.10.26.0016.53313 736.33
25.10.201901.11.2019844 479.0015.531302.21
25.10.201901.12.6.0015.5312 583.08
25.10.201912.12.21.0015.5319 433.24
13.12.201901.01.2020208 003.0013.527118.08
13.12.201930.01.28.0013.5277 904.31
31.01.202001.02.2020268 036.00112281.79
31.01.202001.03.6.0011221 305.04
31.01.202012.03.6.0011222 034.72
13.03.202001.04.6.001020880.83
Всього: 289 304.65
Відповідачем у суді апеляційної інстанції подано заяву про застосування строку позовної давності в частині стягнення пені в межах одного року, за наслідками застосування якої апелянт просив відмовити в позові з цих підстав, обґрунтовуючи подану заяву тим, що відповідач не був обізнаний про судовий розгляд цієї справи.

За змістом ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у суді апеляційної інстанції заявити про сплив позовної давності може сторона у спорі, яка доведе неможливість подання відповідної заяви в суді першої інстанції, зокрема у разі, якщо відповідну сторону не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи місцевим судом.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі 200/11343/14-ц дійшла висновку, що той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Порядок вручення судових рішень передбачено ст. 242 ГПК України, за змістом ч. 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Положеннями ч. 11 вказаної статті ГПК України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В Перехідних положеннях ГПК України, а саме, в п. 17 та пп. 17.1 визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну адреси, ухвала надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції з метою належного повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судових засідань у даній справі здійснював надсилання копій відповідних ухвал учасникам справи, рекомендованими листами з повідомленнями. Зокрема ухвалу місцевого господарського суду від 24.02.2020 про призначення розгляду справи по суті у судовому засіданні на 18.03.2020 було отримано уповноваженим представником відповідача Ющенко Т.В. про що свідчить підпис останньої на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с. 141).

Також матеріали справи містять заяву представника відповідача - адвокат Гейко В.А. подану до суду першої інстанції 11.03.2020 про відкладення розгляду справи.

Вказані обставин у сукупності свідчать про обізнаність відповідача про розгляд справи у суді першої інстанції.

Із змісту ухвали місцевого господарського суду від 21.01.2020 вбачається, що суд першої інстанції встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач вказаним правом не скористався. У поданій до апеляційного господарського суду заяві про застосування позовної давності вказаних обставин не спростував.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що заява відповідача про застосування наслідків пропущення позовної давності підлягає залишенню без розгляду.

Щодо позовних вимог про розірвання Договору, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Згідно з ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Як вбачається з пункту 3 розділу VIII Договору, договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду у випадку невиконання умов даного Договору та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено апеляційним господарським судом, відповідач істотно порушив умови Договору, а саме - не здійснив належним чином сплату орендних платежів період з вересня по грудень 2017 року, з січня по грудень 2018 року, з січня по 31 жовтня 2019 року, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість загалом на суму 1 810 769,37 грн.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Враховуючи встановлені обставини справи, вимога позивача про розірвання Договору є правомірною та підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання спірного Договору.

За наведених обставин, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 2 ч. 1 ст.275 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності та з огляду на неправильне застосування судом першої інстанції норми ч. 3 ст. 267 ЦК України, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, проте оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає зміні в частині присудженої до стягнення суми пені та відповідно здійснення розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЯН ВІННЕР" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі №910/18567/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі №910/18567/19 змінити, виклавши його резолютивну частину в такій редакції:

"Позов задовольнити частково.

Розірвати договір оренди про строкове платне користування нежитловою будівлею № 46, що розташована за адресою: вул. Шевченка, м. Коростень, Житомирської області, укладений 29.07.2016 року між Коростенською районною радою в особі Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАЯН ВІННЕР".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЯН ВІННЕР" (, місцезнаходження: 04073, м. Київ, проспект С. Бандери, буд. 16-А) на користь Комунального некомерційного підприємства "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради" ( місцезнаходження: 11522, Житомирська область, Коростенський район, село Васьковичі вулиця Першотравнева буд. 7) борг в розмірі 10% у сумі 181 076,94 грн та 28 930,46 грн пені.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЯН ВІННЕР" (, місцезнаходження: 04073, м. Київ, проспект С. Бандери, буд. 16-А) на користь Коростенської районної ради ( місцезнаходження:11500, Житомирська область, м. Коростень, вулиця Михайла Грушевського, 60/2) борг в розмірі 90% у сумі 1 629 692,43 грн. та 260374,18 грн пені.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЯН ВІННЕР" (, місцезнаходження: 04073, м. Київ, проспект С. Бандери, буд. 16-А) на користь Комунального некомерційного підприємства «Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради» ( місцезнаходження 11522, Житомирська область, Коростенський район, село Васьковичі, вулиця Першотравнева буд. 7) витрати зі сплати судового збору в сумі 34 951,17 грн.

В решті задоволення позовних вимог - відмовити."

3. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі № 910/18567/19 залишити без змін.

4. Матеріали справи №910/18567/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 17.05.2021.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир