УХВАЛА

17 травня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/14120/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя Андреїшина І.О.)

від 07.10.2020

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Алданова С.О., судді - Зубець Л.П., Мартюк А.І.)

від 08.02.2021

у справі за позовом ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісак"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) ОСОБА_3 ,

2) ОСОБА_4 ,

3) ОСОБА_1 ,

4) Відділ з питань державної реєстрації Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації

про визнання недійсними рішень загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісак" про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників, скасування державної реєстрації змін до установчих документів та скасування внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах в ЄДР, визнання недійсними статутів товариства.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі № 910/14120/19 позов задоволено частково.

Визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Вісак", оформлених протоколом (рішенням) №1 позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Вісак" від 07.11.2017, з моменту їх прийняття.

Визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Вісак", оформлених протоколом (рішенням) № 3 позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Вісак" від 02.02.2018, з моменту їх прийняття.

Визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Вісак", оформлених протоколом №1-ТК позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Вісак" від 31.05.2018, з моменту їх прийняття.

Визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Вісак", оформлених протоколом №6 позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Вісак" від 11.06.2018, з моменту їх прийняття.

Скасовано державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна складу або інформації про засновників, інші зміни) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Вісак":

- державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; 03.11.2017 року 9023515; Незнайко Наталія Миколаївна ; Приватний нотаріус Незнайко Н.М.; зміна складу або інформації про засновників;

- державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; 08.11.2017 року 1023515; Незнайко Наталія Миколаївна ; Приватний нотаріус Незнайко Н.М.; інші зміни.

Скасовано внесені зміни до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна керівника юридичної особи) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісак" ():

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 08.11.2017 року 0023515; Незнайко Наталія Миколаївна ; Приватний нотаріус Незнайко Н.М.; зміна керівника юридичної особи.

Скасовано державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (інші зміни) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Вісак":

- державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; 05.02.2018 року 2023515; Новік Наталія Юріївна; Київська філія комунального підприємства "Новозаводське" Мартенівської сільської ради Пулинського району Житомирської області; зміна місцезнаходження, інші зміни.

Скасовано внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна відомостей про керівника юридичної особи) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Вісак" ():

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 05.02.2018 року 3023515; Новік Наталія Юріївна; Київська філія комунального підприємства "Новозаводське" Мартенівської сільської ради Пулинського району Житомирської області; зміна відомостей про керівника юридичної особи.

Скасовано державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (інші зміни) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Вісак" ():

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 12.06.2; Новік Наталія Юріївна; Київська філія комунального підприємства "Новозаводське" Мартенівської сільської ради Пулинського району Житомирської області; інші зміни.

Скасовано внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна місцезнаходження) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Вісак" :

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 12.06.2018 року 6023515; Новік Наталія Юріївна; Київська філія комунального підприємства "Новозаводське" Мартенівської сільської ради Пулинського району Житомирської області; зміна місцезнаходження.

Визнано недійсним Статут ТОВ "Вісак" (нова редакція), затверджений рішенням позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Вісак" (протокол (рішення) №1 від 07.11.2017 року), з моменту його прийняття.

Визнано недійсним Статут ТОВ "Вісак" (нова редакція), затверджений рішенням позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Вісак" (протокол (рішення) №3 від 02.02.2018 року), з моменту його прийняття.

Визнано недійсним Статут ТОВ "Вісак" (нова редакція), затверджений рішенням позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Вісак" (протокол №5 від 21.05.2018 року), з моменту його прийняття.

Визнано недійсним Статут ТОВ "Вісак" (нова редакція), затверджений рішенням позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Вісак" (протокол №6 від 11.06.2018 року), з моменту його прийняття.

Стягнуто з ТОВ "Вісак" на користь позивача судовий збір в розмірі 26 894, 00 грн.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, оскільки встановив обставини неналежного повідомлення позивача як учасника товариства, а також відсутність кворуму при прийнятті загальними зборами рішень, що є предметом оскарження.

Північний апеляційний господарський суд, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, 08.02.2021 ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

20.04.2021 ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на судові рішення, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

29.04.2021 ОСОБА_2 подала до касаційного суду заперечення проти відкриття касаційного провадження.

В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що касаційна скарга не містить підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Зазначає, що скаржник був обізнаний про наявність цієї справи, перегляд рішення судом апеляційної інстанції здійснювався саме за його апеляційною скаргою, повний текст оскаржуваної постанови складено 15.02.2021 та оприлюднено в Єдиному державному реєстру судових рішень 18.02.2021, тому можливість вчасного подання касаційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер, якою він вчасно не скористався. Просить суд визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження неповажними та відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 .

Крім того, 12.05.2021 від ОСОБА_2 надійшло доповнення до заперечення проти відкриття касаційного провадження, в якому вона зазначає, що після ознайомлення з матеріалами справи стало відомо, що 19.02.2021 суд апеляційної інстанції за трекінг номером Укрпошти 590 направляв скаржнику копію постанови за вказаною останнім адресою, проте 26.03.2021 поштове відправлення повернулося за зворотною адресою у зв`язку з закінченням терміну зберігання (на підтвердження надає копії відповідних доказів).

Перевіривши форму і зміст касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

1) Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

08.02.2021 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову у справі № 910/14120/19. Повний текст складено 15.02.2021. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги є 09.03.2021.

Скаржник звернувся з касаційною скаргою 20.04.2021, тобто, поза межами 20-денного строку, встановленого частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України для подання касаційної скарги.

За приписами частини 2 статті 288 цього Кодексу, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Приписом частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

В касаційній скарзі скаржник зазначає, що 15.04.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень йому стало відомо про наявність постанови суду апеляційної інстанції у цій справі. При цьому, скаржник не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, не додає доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, а також не наводить обґрунтувань щодо неможливості отримання оскаржуваної постанови чи ознайомлення з повним текстом раніше ніж 15.04.2021.

Оскільки касаційну скаргу подано безпосередньо до суду касаційної інстанції, тобто скарга надійшла до Верховного Суду без матеріалів справи, суд позбавлений можливості перевірити у матеріалах справи дату вручення заявникові відповідного поштового відправлення. Проте, суд має копії доказів, зроблених з матеріалів справи та доданих до заперечення проти відкриття касаційного провадження щодо належного та вчасного направлення постанови судом апеляційної інстанції.

З огляду на те, що заявник не подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, а також не зазначив інших обставин на підтвердження поважності причин пропуску цього строку з посиланням на відповідні докази, тобто не підтвердив обставини, з якими закон пов`язує можливість поновлення пропущеного строку, касаційна скарга відповідно до статті 174, частин 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України залишається без руху.

Верховний Суд зазначає, що заперечення проти відкриття касаційного провадження щодо визнання причин пропуску строку на касаційне провадження неповажними будуть розглядатися судом після подання скаржником відповідного клопотання та зазначення обґрунтування підстав для поновлення цього строку.

2) Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону від 15.01.2020 № 460 - ІХ, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

Таким чином, касаційна скарга на рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції має містити:

1) зазначення конкретної норми матеріального та процесуального права (абзац, пункт, частина статті), яку неправильно застосував чи порушив суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

2) посилання на відповідний пункт (пункти) частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, і при цьому, додатково зазначається:

- постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні - у разі оскарження судових рішень з тієї підстави, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України);

- обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду - у разі оскарження судових рішень з підстави необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

У разі оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Водночас, скаржник не визначає жодної з підстав касаційного оскарження судових рішень, передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу, а також конкретної норми матеріального та/або процесуального права (абзац, пункт, частина статті), які неправильно застосував чи порушив суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Таке обґрунтування скарги не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України та також є підставою для залишення касаційної скарги без руху.

3) Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

Позивач звернувся в суд з позовом у 2019 році з 15 вимогами немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921,00 грн.

За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Отже, скаржник за подання касаційної скарги (враховуючи оскарження судових рішень, якими задоволено 14 вимог немайнового характеру) повинен був сплатити судовий збір у розмірі 53 788,00 грн (200 % х ( 14 х 1921,00 грн = 26 894,00 грн).

До касаційної скарги скаржник не додав документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, про що Верховним Судом 27.04.2021 складено акт № 29.1-11/191 про те, що при розкриванні поштового відправлення не виявилося вказаного у додатку касаційної скарги доказу сплати судового збору.

Тому заявнику необхідно сплатити зазначену суму судового збору та надати суду оригінал відповідного платіжного доручення.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на те, що скаржник не подав клопотання про поновлення строку, не зазначив підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, а також не надав суду документи, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення у встановлених порядку і розмірі, касаційна скарга відповідно до статті 174, частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України залишається без руху для надання строку на усунення встановлених недоліків.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288 пункту 5 частини 2, пунктів 1, 2 частини 4 статті 290, частини 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 у справі № 910/14120/19 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом, надавши суду:

- заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням підстав на підтвердження поважності причин пропуску цього строку на касаційне оскарження судових рішень у справі № 910/14120/19 з посиланням на відповідні докази;

- уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) з урахуванням цієї ухвали, а також зазначити чітко норми матеріального та/або процесуального права (абзац, пункт, частина статті), які неправильно застосував чи порушив суд апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях, з доказами надіслання копій відповідних уточнень (змін) до касаційної скарги іншим учасникам справи;

- документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 53 788,00 грн.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та наведення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження суд відмовить у відкритті касаційного провадження у справі; у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в інших частинах, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова