номер провадження справи 12/48/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.04.2021 Справа № 908/461/21
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,
За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву за вих. №114 від 19.04.2021 Фізичної особи-підприємця Гургури Галини Валентинівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/461/21
за позовом: Фізичної особи-підприємця Гургури Галини Валентинівни ( АДРЕСА_1 )
про стягнення заборгованості за договором зберігання
за участю представників:
від стягувача - не з`явився
від боржника - Висоцька Л.С., довіреність № 197 від 12.01.2021
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.04.2021 вказану заяву передано на розгляд судді Смірнову О.Г.
Ухвалою суду від 20.04.2021 прийнято до розгляду заяву за вих. № 114 від 19.04.2021 Фізичної особи-підприємця Гургури Галини Валентинівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/461/21, судове засідання призначено на 29.04.2021 о 10:00, явка у судове засідання уповноважених представників сторін визнана не обов`язковою.
28.04.2021 на електронну адресу суду без електронного цифрового підпису від боржника - Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшло клопотання, в якому останній зазначає, що заявлена сума витрат на оплату послуг адвоката не співмірна із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Просить суд за власним переконанням перевірити подані до заяви докази та співмірність заявлених витрат на професійну правничу допомогу. Також просить задовольнити клопотання боржника про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст. 42 ГПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
Оскільки вказане клопотання боржника не містить електронного цифрового підпису тому, з урахуванням вищезазначеного суд позбавлений можливості прийняти його в якості офіційного документу.
В судове засідання 29.04.2021 з`явився представник боржника, який просив задовольнити його клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Представник стягувача в судове засідання 29.04.2021 не з`явився.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши вказану вище заяву, встановивши всі наявні обставини, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, виходячи із наступного.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.04.2021 у справі № 908/461/21 позовні вимоги задоволено частково, а саме вирішено: стягнути з Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 9-А, ідентифікаційний код 35037521) на користь Фізичної особи-підприємця Гургури Галини Валентинівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) основний борг у сумі 115 311 (сто п`ятнадцать тисяч триста одинадцять) грн. 06 коп., три проценти річних в сумі 14498 (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн. 80 коп., інфляційні втрати в сумі 35405 (тридцять п`ять тисяч чотириста п`ять) грн. 60 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2478 (дві тисячі чотириста сімдесят вісім) грн. 23 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог Фізичної особи-підприємця Гургури Галини Валентинівни до Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовлено.

У поданій заяві за вих. № 114 від 19.04.2021 про ухвалення додаткового рішення стягувач просить стягнути з боржника витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 20500,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В тексті позовної заяви в даній справі позивач зазначив, що попередній розмір судових витрат, які позивач поніс та планує понести у зв`язку із розглядом справи складається із суми судового збору в сумі 2478,24 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16500,00 грн.

Заява стягувача про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/461/21 надійшла на електронну адресу суду 19.04.2021.

Таким чином, стягувач звернувся із заявою у строк, що не перевищує п`яти днів після ухвалення рішення суду, у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Приписами ч. 3 ст. 233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

В якості підтвердження витрат на послуги адвоката позивач надав копію договору про надання правової допомоги № 05/04-18 від 05.04.2018, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Гургурою Галиною Валентинівною, далі Клієнт, та Адвокатським об`єднанням «Аксіома», далі Адвокатське об`єднання, відповідно до п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно із п. 4.1. - 4.5. договору про надання правової допомоги № 05/04-18 від 05.04.2018 юридичну допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням Клієнт оплачує в гривнях, на підставі рахунків, наданих Адвокатським об`єднанням. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання Клієнтом відповідного рахунку. При розрахунку вартості юридичної допомоги, вказаної в п. 4.1. даного договору, враховується час, витрачений Адвокатським об`єднанням, його партнерами та співробітниками, розмір тарифів Адвокатського об`єднання, зазначений в додатку до цього договору. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається Клієнту Адвокатським об`єднанням поштою та/або електронною поштою. Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання Клієнтом, останній не надав Адвокатському об`єднанню письмові аргументовані заперечення на акт.

В матеріалах справи міститься засвідчена копія ордеру на надання правової допомоги серії ЗП № 115704 від 29.03.2021, виданий Адвокатським об`єднанням "Аксіома" адвокату Гришко Івану Івановичу на представництво інтересів Фізичної особи-підприємця Гургури Галини Валентинівни на підставі договору про надання правової допомоги № 05/04-18 від 05.04.2018.

Матеріали справи свідчать, що між Адвокатським об`єднанням та Клієнтом були підписані наступні акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), а саме:

- акт № АО-0000053 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 13.04.2021 на суму 5000,00 грн., в якому зазначено про надання правової допомоги у формі: прийняття участі в судовому засіданні (Господарський суд Запорізької області), підготовка клопотання з процесуальних питань (за ГПК України);

- акт № АО-0000155 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.04.2021 на суму 14000,00 грн., в якому зазначено про надання правової допомоги у формі: супровід розгляду справи в Господарському суді Запорізької області;

- акт № АО-0000062 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 19.04.2021 на суму 1500,00 грн., в якому зазначено про надання правової допомоги у формі: підготовка заяви про ухвалення додаткового судового рішення (за ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що на оплату наданих послуг Адвокатським об`єднанням були виписані Клієнту рахунки-фактури, а саме: рахунок-фактура № АО-0000155 від 03.11.2020 на суму 14000,00 грн., рахунок-фактура № АО-0000053 від 08.04.2021 на суму 5000,00 грн., рахунок-фактура № АО-0000062 від 19.04.2021 на суму 1500,00 грн.

В якості підтвердження оплати наданих послуг з правової допомоги позивач надав копію банківської виписки по рахунку Адвокатського об`єднання, з якої вбачається що Клієнт перерахував грошові кошти в сумі 5000,00 грн. 13.04.2021 Адвокатському об`єднанню згідно рахунка № АО-0000053 від 08.04.2021.

Матеріали справи свідчать, що позовна заява за вих. № 45 від 19.02.2021, заява про ухвалення додаткового рішення за вих. № 114 від 19.04.2021 оформлені за підписом адвоката Гришко І.І.

Адвокат Гришко І.І. здійснював представництво інтересів Клієнта безпосередньо в судових засіданнях 29.03.2021, 07.04.2021, 15.04.2021, що зафіксовано складеними відповідно до вимог ст. 223 ГПК України протоколами судового засідання.

Згідно із ч. 3-6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на обставини справи (предметом розгляду у даній справи були вимоги про стягнення боргу в сумі 115311,06 грн., трьох процентів річних в сумі 14499,20 грн. та інфляційних витрат в сумі 35405,60 грн.) справа є не складною, і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль. Розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи не був досить тривалим, рішення прийнято у третьому судовому засіданні. Тому суд дійшов висновку, що витрати порівняно зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), є не співрозмірними та достатньо завищеними.

Приписами ч. 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті за послуги адвоката, та стягнути з боржника на користь стягувача розумний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката для даної справи в сумі 4000,00 грн.

При цьому витрати стягувача на професійну правничу допомогу в сумі 16500,00 грн. не підлягають відшкодуванню за рахунок боржника.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Гургури Галини Валентинівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/461/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69002, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 9-А, ідентифікаційний 35037521) на користь:

- Фізичної особи-підприємця Гургури Галини Валентинівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на професійну (правничу) допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини вимог заяви Фізичної особи-підприємця Гургури Галини Валентинівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/461/21 відмовити.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 11.05.2021.

Екземпляр додаткового рішення надіслати сторонам у справі.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.