ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2021 р. Справа№ 910/16451/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Кравчука Г.А.

Мальченко А.О.

в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 29 січня 2021 року

у справі № 910/16451/20 (суддя Васильченко Т.В.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк",

до:1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Терра лекс консалтинг",

2. ОСОБА_1 ,

про стягнення 54 110,04 грн., -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Терра лекс консалтинг" (далі - відповідач 1) та фізичної особи ОСОБА_1 54 110,04 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.12.2014 між позивачем та відповідачем-1 був укладений кредитний договір №ECAK2LON0ZMU0, зобов`язання за яким забезпечені договором поруки №AK2LON0ZMU0/DP1 від 10.12.2014 з відповідачем-2, за яким відповідачем-1 отримані кредитні кошти у сумі 22155,31 грн. Однак в порушення взятих на себе зобов`язань відповідач-1 не в повному обсязі повернув отримані кредитні кошти у встановлений договором термін, у зв`язку з чим позивачем заявлено до солідарного стягнення заборгованість за кредитом у розмірі 20149,54 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 917,25 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором у розмірі 33043,25 грн.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 29 січня 2021 року у справі №910/16451/20 позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" до ТОВ "Юридична компанія "Терра лекс консалтинг" та фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 54 110,04 грн. задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ "Юридична компанія "Терра лекс консалтинг" та фізичної особи ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитом в сумі 20 149,54 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 917,25 грн. та пеню у розмірі 20 149,54 грн. Стягнуто з ТОВ "Юридична компанія "Терра лекс консалтинг" на користь АТ КБ "Приватбанк" судовий збір в сумі 1 051,00 грн. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" судовий збір в сумі 1 051,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Повний текст рішення складено та підписано 03.02.2021.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

2.2. ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 10.03.2021, в якій просить "скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2021 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1 У апеляційній скарзі позивач зазначає, що:

- при відсутності належного розрахунку заборгованості за кредитом, неможливо встановити точну суму заборгованості;

- судом порушено норми процесуального права з огляду на те, що не розглянуто вимог заяви відповідача-2 проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1 Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2021, матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 у судовій справі № 910/16451/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Кравчук Г.А.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 29 січня 2021 року у справі №910/16451/20 та повідомлено сторін про те, що розгляд даної апеляційної скарги вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7. Інші процесуальні дії у справі: не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 10.12.2014 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", що перейменовано на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Терра лекс консалтинг" (далі - позичальник) укладено кредитний договір №ECAK2LON0ZMU0 (далі - договір) за умовами пункту 1.1 якого, банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді згідно з пунктом А.1 цього договору не відновлюваної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені у пункті А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці пункту 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни. Невідновлювана кредитна лінія (далі - кредит) надається банком для здійснення позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів (а.с. 14-17, 18).

8.2. Пунктами А.2 та А.2.1 укладеного договору передбачено, що ліміт становить 22155,32 грн., у тому числі 20115,54 грн. на реструктуризацію заборгованості за договором про надання банківських послуг №37208208 (ліміт на поточний рахунок), укладеними між банком та позичальником, 34,00 грн. для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами зазначеними в пункті 2.1.1 цього договору, 2005,78 грн. на сплату судових витрат, передбачених пунктами 2.2.13, 2.3.13 та 5.8 цього договору. Ліміт кредитування на конкретну дату (далі - поточний ліміт) визначається сумою кредитних коштів, яка у цю дату може знаходитися в користуванні позичальника. Поточний ліміт встановлюється згідно з графіком зменшення поточного ліміту, зазначеним у додатку №1 до цього договору.

8.3. Пунктами 2.1.1 та 2.1.2 договору передбачається, що банк зобов`язується відкрити для обслуговування кредиту рахунку, зазначені у пункті А.4 цього договору, перерахувати за дорученням позичальника, без додаткового узгодження, грошові кошти для відшкодування витрат з реєстрації у Державному реєстрі обтяження рухомого майна у розмірі визначеному у пункті 1.1 цього договору та надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі розрахункових документів позичальника на цілі, відмінні від платежів на сплату судових витрат, в межах суми, обумовленої пунктом 1.1 цього договору, а також за умови виконання позичальником зобов`язань, передбачених пунктами 2.2.1, 2.2.12 цього договору.

8.4. В пункті А.3 договору сторони погодили, що термін повернення кредиту згідно з графіком зменшення поточного ліміту (додаток №1 до цього договору). Згідно зі статтями 212, 651 Цивільного кодексу України у разі порушення позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених в графіку погашення кредиту (додаток №1 до цієї додаткової угоди) понад 30 днів: 1. Датою погашення заборгованості є 31 день; 2. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-ий) день, рахується простроченою; 3. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1335,75 грн.

8.5. Додатком №1 до договору сторонами погоджено погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, що здійснюється в сумі та у терміни відповідно до графіка зменшення поточного ліміту, а саме рівними частинами у розмірі 4267,86 грн. до 10.01.2014, до 10.02.2014, до 10.03.2014, до 10.04.2014 та до 09.05.2014. Платежі відповідно до графіка зменшення поточного ліміту, підлягають сплаті в повному обсязі. Часткові платежі без попереднього узгодження з банком не допускаються. Платежі відповідно до графіка зменшення поточного ліміту, вважаються здійсненими у встановлений термін, якщо сума платежів у повному обсязі надійшла на рахунок банку не пізніше дати, зазначеної у графіку зменшення поточного ліміту (а.с. 18).

8.6. При цьому, зобов`язання позичальника забезпечуються: договором поруки №AK2LON0ZMU0/DP1 від 10.12.2014, договором поруки №AK2LON0ZMU0/DP2 від 10.12.2014, договором застави №AK2LON0ZMU0/DZ (майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору) від 10.12.2014 (пункт А.5 договору).

8.7. Пунктом 2.2.3 договору передбачено, що позичальник зобов`язується повернути кредит у терміни, встановлені пунктами 1.2, 2.2.14 та 2.3.2. У випадку якщо заборгованість по кредиту перевищує суму встановленого поточного ліміту, згідно з графіком зменшення поточного ліміту (додаток №1 до цього договору) для поточного періоду користування кредитом, позичальник зобов`язується погасити різницю у день її виникнення.

8.8. Умовами пункту 2.2.6 договору передбачено, що позичальник доручає банку списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту з рахунків для виконання зобов`язання з погашення кредиту, а також процентів за його використання.

8.9. Банк має право списувати грошові кошти з поточних рахунків позичальника згідно пункту 2.2.6 цього договору при настанні термінів будь-якого з платежів, передбачених цим договором в межах сум, що належить до сплати банку (пункт 2.3.4 договору).

8.10. Пунктом 5.7 укладеного договору передбачено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюється сторонами тривалістю 15 років.

8.11. Договір вважається укладеним з моменту його підписання обома сторонами та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором (пункт 6.1 договору).

8.12. 10.12.2014 між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк", що перейменовано на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (кредитор) та ОСОБА_1 (далі - поручитель) був укладений договір поруки №AK2LON0ZMU0/DP1, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Терра лекс консалтинг" (далі - боржник) зобов`язань за кредитним договором, згідно якого кредитор надав боржнику кредит наданий у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 22155,32 грн. (далі - договір поруки) (а.с. 30).

8.13. Відповідно до п. 1.2 договору поруки сторони визначили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

8.14. Пунктами 1.3 та 1.5 договору поруки визначено, що поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений та у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

8.15. Згідно п. 2.1.2 договору поруки у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1 договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю, передбаченої даним пунктом вимоги.

8.16. Пунктом 4.1 договору поруки сторони передбачили та взаємно домовилися, що порука за ним припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитними договором цей договір припиняє свою дію.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. Позивачем належним чином виконано свої зобов`язання з надання кредиту, разом з тим позичальником зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів виконано неналежним чином, про що свідчить банківська виписка та додаткова угода №1 до договору про надання банківських послуг №37208208 від 10.12.2014, якою визначено заборгованість позичальника за кредитним договором у розмірі 20149,54 грн. (а.с. 18/зворот, 20-29).

9.2. Пунктом А.3 кредитного договору сторони визначили, що термін повернення кредиту згідно з графіком зменшення поточного ліміту (додаток №1 до цього договору), а саме погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється рівними частинами у розмірі 4267,86 грн. до 10.01.2014, до 10.02.2014, до 10.03.2014, до 10.04.2014 та до 09.05.2014.

9.3. Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту пункту А.3 та додатку №1 до договору, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з повернення кредитних коштів, отриманих за договором №ECAK2LON0ZMU0 на момент розгляду справи настав.

9.4. Втім, доказів повернення позичальником у встановлені договором строки кредитних коштів згідно погодженого графіку, - до матеріалів справи не надано.

9.5. Умовами пункту 4.1 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з пунктом 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у пункті А.6 цього договору.

9.6. Пунктом 4.3 кредитного договору сторони погодили, що сплата процентів та пені за користування кредитом, передбачених пунктами 4.1, 4.2 здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплата процентів зазначена у пункті А.8 цього договору,

9.7. Пунктами А.6 та А.8 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 23% річних. Дата сплати процентів зазначена у графіку зменшення поточного ліміту (додаток №1 до цього договору) починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачено пунктом 7.3 цього договору. У випадку несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з пунктом 2.3 2 цього договору).

9.8. Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої сплати процентів, а також за період, який починається з попередньої дати сплати процентів, до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту (пункт 4.10 договору).

9.9. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем кредитних коштів та факт порушення відповідачем-1 своїх зобов`язань в частині повного їх повернення у встановленому договором порядку і строки, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачами, слід дійти висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 20149,54 грн. та заборгованості по процентам у розмірі 917,25 грн.

9.10. порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності, зокрема, сплати пені.

9.11. Пунктом 4.2 кредитного договору передбачено, що відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених пунктами 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2 та 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у пункті А.7 цього договору (за винятком випадку реалізації банком права зміни умов цього договору, встановлених пунктом А.3 цього договору).

9.12. У випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань із сплати процентів за користування кредитом, передбачених пунктами 2.2.2,4.1, 4.2 та 4.3 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 1.2, 2.2.3, .2.2.14 та 2.3.2 цього договору, винагороди, передбаченої пунктами 2.2.5, 4.4, 4.5 та 4.6 цього договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації банком права, передбаченого пунктом А.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у пункті А.7 цього договору, від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні (пункт 5.1 договору).

9.13. Пунктом А.7 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником будь-якого з грошового зобов`язання позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,128% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченого повідомленням.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1 Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним з огляду на те, що позивачем надано докази на підтвердження надання відповідачу-1 кредитних коштів та користування ними, натомість відповідачами не надано доказів виконання позичальником та/або поручителем обов`язків з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, у визначеному позивачем розмір.

10.2 При цьому до матеріалів справи не надано доказів, які б спростовували існування у відповідача-1 обов`язку з повернення заявленої до стягнення позивачем суми заборгованості по сплаті заборгованості за кредитом та відсотками за користування ним.

10.3 Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором у розмірі 33043,25 грн., колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що такий розрахунок є арифметично правильним,тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими.

10.4 З урахуванням приписів частини 3 статті 551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №1512/1742/2012.

Відтак, оцінивши інтереси обох сторін, а також те, що розмір неустойки (пені у розмірі 33043,25 грн.) значно перевищує (майже на 40%) розмір боргового зобов`язання (20149,54 грн.,) та те, що дії відповідача-1 щодо несвоєчасного виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором не мали негативних наслідків для позивача у вигляді збитків, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності - колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій до розміру суми боргу за договором кредиту, відтак належною сумою до стягнення є пеня розмірі 20149,54 грн.

10.5 Враховуючи те, що виконання відповідаче-1 зобов`язань за кредитним договором забезпечено порукою відповідача-2, а також те, що відповідачем-1 не виконано своїх зобов`язань за кредитним договором, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що є обґрунтованим стягнення із відповідачів (як позичальника та поручителя) солідарно заявленої до стягнення заборгованості, з урахуванням розміру визначеної судом пені.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1 Колегія суддів зазначає про помилковість викладених в апеляційній скарзі тверджень відповідача-2 з огляду на наступне.

11.2 Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 р. відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк протягом 15 днів з дня вручення ухвали для подання до суду відзиву (а.с. 46).

Вказану ухвалу отримано ОСОБА_1 27.11.2020 (а.с. 47), направлена на адресу ТОВ "Терра ЛЕкс Консалтинг" ухвала повернулась до суду "за закінченням встановлено строку зберігання" (а.с. 51).

11.3 Із заявою проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження ОСОБА_1 звернулась засобами поштового зв`язку 14.12.2020, тобто у межах визначеного судом строку (а.с. 73).

Зміст вказаної заяви фактично складається із:

1) заперечень щодо розгляду справи у спрощеному позовному провадженні з підстав того, що станом на 12.12.2020 немає інформації щодо надсилання відповідачу-2 копії позовної заяви з додатками, з огляду на те, що вона таку заяву не отримала;

2) заперечень проти позову з підстав того, що аналогічні позовні вимоги були предметом розгляду у цивільній справі №754/4485/17, за наслідками якого позов залишено без розгляду ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.05.2020 ; те, що позовні вимоги є спірними (для обслуговування кредиту відкрито транзитний рахунок № НОМЕР_1 , відповідно до платіжного доручення Р24А155733240А30090 перераховано 7000 грн. для погашення кредиту; згідно виписки позивача депозитні кошти 2533,90 грн. з нарахованими відсотками за договором застави №АК2LON0ZMU0/DZ) були перераховані на погашення заборгованості за спірним кредитним договором; з огляду на ненадання на підтвердження існування заборгованості первинних документів, та необхідність їх витребування, розгляд справи необхідно здійснювати за правилами загального позовного провадження.

При цьому, у вказаній заяві викладено прохання справу розглянути за правилами за правилами загального позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін; призначити дату підготовчого засідання; зобов`язати позивача направити ОСОБА_1 копію позовної заяви; надати додатковий строк для подання ОСОБА_1 відзиву.

11.4 Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 ГПК України).

До позовної заяви додані докази направлення позовної заяви відповідачам (а.с. 33-34, 35зворот, 36зворот).

Вказане свідчить про те, що відповідачем виконано вимоги ч. 1 ст. 172 ГПК України. При цьому положення зазначеної статті не містять вимог щодо необхідності надання позивачем доказів отримання позовної заяви відповідачами.

Натомість матеріали справи не містять будь-яких доказів вчинення відповідачем-2 направлених на ознайомлення з матеріалами справи дій.

11.5 Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2020 р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2027 грн. Таким чином, ціна позову у даній справі складає 27,7 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (54110,04/2027) та відповідно знаходиться нижче мінімальної межі вартісної характеристики ціни позову які визначають критерії малозначності справи, що передбачені у ч. 5 ст. 12 ГПК України.

Враховуючи викладене та те, що справа, що розглядається, має незначну складність, не відноситься до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження і ціна позову у цій справі є меншою від 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, колегія суддів вважає, що справа підлягала розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Відсутність інформації щодо надсилання відповідачу-2 копії позовної заяви з додатками, в силу положень ГПК України не є підставою для розгляду справи у загальному позовному провадженні.

Разом з тим, суд першої інстанції враховуючи клопотання відповідача-2 ухвалою від 22.12.2020 з власної ініціативи призначив дату судового засідання з викликом сторін (а.с. 74).

Вказаним спростовуються викладені в апеляційній скарзі твердження скаржника в частині необхідності розгляду справи із повідомленням сторін.

11.6 Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію (п. 5 ст. 119 ГПК України).

Ухвалу про відкриття отримано відповідачем-2 27.11.2020 р., оскаржуване рішення прийнято 29.01.2021 р.

11.7 Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази подання відповідачем-2 протягом такого строку відзиву на апеляційну скаргу разом з покладеними в її обґрунтування доказами та клопотанням про поновлення строку на їх подання.

11.8 Щодо викладених у заяві проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження запереченнях проти позову слід зазначити, що відповідачем-2 не надано належних доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлені до стягнення кошти, а надані докази часткової оплати враховані позивачем в рахунок погашення заборгованості зі сплати процентів та пені, що не суперечить умовам договору. При цьому, колегія суддів керується наступним.

Відповідач-2 зазначав про те, що позивачем не надано належного розрахунку заборгованості, підтвердженого відповідними документами первинної бухгалтерської документації з якого можливо встановити точний розмір заборгованості, враховуючи те, що відповідачем-2 за платіжним дорученням №Р24А155733240А30090 на суму 7000,00 грн. було здійснено часткове погашення заборгованості та згідно виписки з депозитного рахунку відповідача списано грошові кошти в погашення кредиту у розмірі 2703,64 грн.

Разом з тим, умовами пункту 4.9 кредитного договору передбачено, що зобов`язання за цим договором у тому числі, строк виконання яких згідно з умовами цього договором не наступив, за умови реалізації банком права щодо стягнення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, виконуються у наступній послідовності: кошти, отримані від позичальника, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат /збитків банку згідно з пунктами 2.2.13, 2.3.13 цього договору, далі - для погашення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, далі - простроченої винагороди, далі - винагороди, далі - прострочених процентів, далі - процентів, далі - простроченого кредиту, далі - кредиту, якщо інше не передбачене пунктом 7.3 цього договору, а отже позивач здійснив зарахування коштів у відповідності до узгоджених умов договору

Позивачем в обґрунтування позовної заяви надано виписку порахунку (а.с. 20-29), а також здійснений на підставі неї розрахунок заборгованості, які в свою чергу відповідачем-2 за допомогою належних, достатніх та достовірних доказів не спростовано.

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків за договором №ECAK2LON0ZMU0 від 10.12.2015 сплачені відповідачем-2 грошові кошти у розмірі 7000,00 грн. (які відповідають визначеному у платіжному дорученні Р24А155733240А30090 розмірі (а.с. 69) зараховані 21.10.2016 в рахунок часткового погашення пені у розмірі 6671,07 грн. та в рахунок часткового погашення заборгованості по процентам у розмірі 328,93 грн., а списані 06.08.2015 згідно банківської виписки по рахунку за договором "Депозит Плюс"кошти (а.с. 70) в сумі 2703,64 грн. за договором застави №AK2LON0ZMU0/DZ від 10.12.2014 майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору, зараховано банком в рахунок часткового погашення пені.

Не обґрунтованими є і посилання відповідача-2 на те, що ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.05.2020 у справі №754/4485/17 залишено без розгляду позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра лекс консалтинг" про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором у зв`язку з неявкою позивача у судові засідання, оскільки це не свідчить про відсутність права у позивача на повернення йому кредитних грошових коштів разом зі сплатою процентів та пені. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем-1 порушено право позивача на повернення кредиту та нарахованих на нього процентів, а також сплати пені.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.3. Частиною четвертою статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в т.ч. в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

13.4. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

13.5. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.6. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.7. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

13.8. Відповідно до ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

13.9. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.10 ст.270 ГПК України).

13.10. За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

13.11. За частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

13.12. негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

13.13. Частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено наслідки порушення договору позичальником та у випадку, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

13.14. Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

13.15. Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

13.16. Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

13.17. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

13.18. При цьому, ст. 3 вказаного Закону закріплює, що розмір пені, передбачений статтею 1 Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, за приписами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки і відповідно, якщо розмір пені, встановлений договором, є меншим від подвійної облікової ставки НБУ застосовується розмір пені встановлений договором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №917/889/17 та від 30.01.2019 у справі №904/631/18.

13.19. В той же час, за приписами статті 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

13.20. Згідно із частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

13.21. За умовами ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку і відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

13.22. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України).

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29 січня 2021 року у справі №910/16451/20 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 29 січня 2021 року у справі № 910/16451/20 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 29 січня 2021 року у справі № 910/16451/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29 січня 2021 року у справі №910/16451/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 не відшкодовуються.

4. Справу №910/16451/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 13.05.2021 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Г.А. Кравчук

А.О. Мальченко