ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року м. Херсон Справа № 923/266/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М., розглянувши справу

за позовом: Приватного підприємства "О.L.KAR-АгроЗооВет-Сервіс" (23500, Вінницька обл., м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, 272В, )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоотехнологія" (73025, м. Херсон, вул. Тираспольська, буд. 31, офіс 409, )

про стягнення 69 370 грн. 81 коп.

без повідомлення (виклику) учасників справи

01.03.2021 Приватне підприємство "О.L.KAR-АгроЗооВет-Сервіс" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоотехнологія" (надалі - відповідач), якою просить стягнути заборгованість за договором поставки товарів № 30659/16 від 08.01.2020 та договором поставки товарів № 30659/16 від 01.01.2021 у розмірі 69370 грн. 81 коп., з якої 69026 грн. 69 коп. основного боргу, 65 грн. 12 коп.3% річних, 18 грн. 48 коп. інфляційних втрат та 260 грн. 52 коп. пені.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.03.2021 постановлено: відкрити провадження у справі; визначити розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи; встановити відповідачу строк для подачі до суду відзиву на позов не пізніше 22 березня 2021 року.

У встановлений строк від відповідача надійшов відзив, в якому він визнав позовні вимоги на суму 69026 грн.69 коп. Пояснив, що заборгованість виникла з об`єктивних причин, пов`язаних з кризою неплатежів контрагентів-покупців продукції, яку виробляє відповідач, яка склалась на фоні обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

З метою врегулювання спору, відповідач направив до позивача проект мирової угоди, відповідно до якої відповідачу розстрочується погашення заборгованості.

Відповідач не визнає заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн та вважає, що витрати на адвоката є неспівмірними зі складністю справи та виконанням адвокатських робіт. Відповідач просить у відзиві надати час для укладення мирової угоди.

Вивчивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

08.01.2020 сторони уклали договір поставки товарів № 30659/16, згідно з яким Позивач поставляв товари Відповідачу протягом 2020 року.

Станом на 30.11.2020 по результатах фінансово-господарської взаємодії Позивача з Відповідачем обліковувалась заборгованість Відповідача перед Позивачем в сумі 119 115,48 грн.

Стан взаєморозрахунків та вищезазначені розміри заборгованості підтверджено актом звірки, який підписаний та скріплений печаткою Відповідача.

За період з 01.12.2020 по 31.12.2020 Позивач поставив Відповідачу товар загальною вартістю 6135,94 грн., товар поставлявся згідно видаткових накладних:

- № РФ-0281068 від 03.12.2020 на суму 1 421,62 грн.;

- № РФ-0294497 від 24.12.2020 на суму 4 714,32 грн.

01.01.2021 сторони уклали договір поставки товарів № 30659/16, згідно з яким Позивач поставляв товари Відповідачу протягом 2021 року.

За період з 01.01.2021 по 25.02.2021 Позивач поставив Відповідачу товар загальною вартістю 10 065,07 грн., товар поставлявся згідно видаткових накладних:

- №РФ-0012567 від 22.01.2021 р. на суму 5 006,19 грн.;

- №РФ-0012569 від 22.01.2021 р. на суму 5 058,88 грн.

Відповідач за період з 01.01.2020 по 25.02.2021 за отриманий товар розрахувався не в повному обсязі, розрахунки проводив з порушенням визначених строків оплати, внаслідок чого станом на 25.02.2021 загальна заборгованість Відповідача становить 69026,69 грн.

Як витікає із відзиву на позовні вимоги відповідач зазначену суму боргу визнав.

Відповідно до ч.1 ст.75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними під примусом.

При таких обставинах, позовні вимоги щодо стягнення суми основного боргу доведені позивачем, визнані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Пунктом 4.3. договору від 08.01.2020 № 30659/16 встановлено, що розрахунки за Товар здійснюються протягом 10 днів з моменту отримання товару.

Аналогічна умова міститься в пункті 4.3. договору від 01.01.2021 р. № 30659/16.

Водночас, сторонами було досягнуто домовленість про те, що остаточно строк проведення розрахунків за кожну партію товару буде зазначатися у кожній видатковій накладній.

Пунктами 5.3. договорів від08.01.2020 і від 01.01.2021 встановлено, що за несвоєчасну оплату отриманого товару Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення платежу. Пеня нараховується і стягується за весь період прострочення платежу.

Позивач нарахував пеню у сумі 260 грн. за період 127 днів за період з 28.12.2020 по 25.02.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

Позивач нарахував 3% річних станом на 25.02.21 за період з 28.12.2020 по 25.02.2021, тобто 127 днів, у сумі 65,12 грн., інфляційні втрати за вказаний період у сумі 18 грн.48 коп.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат доведені та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору суд покладає на відповідача.

Щодо стягнення витрат на оплату правової допомоги у сумі 5000,00 грн., cуд зазначає наступне.

Приписами ст. 126 ГПК України врегульовано, що витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз`яснено, що розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п`ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар - є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксовані розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним: враховувати витрачений адвокатом час.

Встановлюючи правомірність заявленої до стягнення з відповідача суми на оплату і послуг адвоката у розмірі 5000,00 грн., суд виходить з долучених до справи документів:

- договору про надання правничої допомоги від 11.01.2021 №2/1/2021укладеного між позивачем та адвокатом Комар Олександром Георгійовичем, та додатковою угодою до договору від 15.02.2021, яким погоджено вартість робіт;

- свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю від 18.07.2018 виданого на ім`я Комар Олександром Георгійовичем;

- акту приймання передачі робіт від 10.03.2021;

- платіжного доручення № 1115 від 11.03.2021, яким позивач перерахував на рахунок отримувача - ФОП Комар О.Г. суму у розмірі 5000,00 грн.

З огляду на те, що представником позивача підтверджено правовий статус адвоката, якому позивачем здійснено оплату, на підставі договору про надання правничих послуг, суд приходить до висновку, що правова природа зазначених витрат - є витратами на оплату послуг професійної правничої допомоги в розумінні Господарського процесуального кодексу України, яка підлягає задоволенню у заявленій сумі у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст.129 ГПК України, суд покладає судові витрати на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоотехнологія" (73025, м. Херсон, вул. Тираспольська, буд. 31, офіс 409, ) на користь Приватного підприємства "О.L.KAR-АгроЗооВет-Сервіс" (23500, Вінницька обл., м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, 272В, ) 69026 грн. 69 коп. основного боргу, 65 грн. 12 коп. 3% річних, 18 грн. 48 коп. інфляційних втрат та 260 грн. 52 коп. пені, 2270 грн. витрат по сплаті судового збору та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів ч.4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Л.М. Немченко