УХВАЛА

м. Київ

05.05.2021Справа № 911/1049/21

За позовомАкціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ РЕІЛВЕЙЗ» 2. ОСОБА_1
простягнення 985 660,39 грн.
Суддя Босий В.П.

Представників учасників справи:

не викликались
ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ РЕІЛВЕЙЗ» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 985 660,39 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.04.2021 позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.04.2021 справу №911/1049/21 передано для розгляду судді Босому В.П.

30.04.2021 Господарським судом міста Києва підготовлено запит про надання інформації в порядку приписів ст. 176 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що разом з позовом до суду Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» подані дві заяви про забезпечення позову (вх. №01-20/4419/21 та №01-20/4421/21), в яких заявник просить суд:

- накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ РЕІЛВЕЙЗ», та знаходяться на рахунках відділення АТ «Перший Український міжнародний банк» «Регіональний центр в м. Київ»;

- накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ РЕІЛВЕЙЗ», та знаходяться на рахунках відділення АТ «ОТП Банк» в м. Київ.

Розглянувши заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Підставою для звернення із даним позовом до суду, Банк вказує на неналежне виконання ТОВ «ЕЛІТ РЕІЛВЕЙЗ» зобов`язань з повернення грошових коштів, наданих йому згідно умов договору про надання овердрафту №39 від 16.11.2018, а також сплати відсотків за користування кредитними коштами, 3% річних та інфляційних.

Позовні вимоги до ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що вона на підставі договору поруки від 16.11.2018 поручилася за повне виконання ТОВ «ЕЛІТ РЕІЛВЕЙЗ» зобов`язань, що випливають з договору про надання овердрафту №39 від 16.11.2018.

В свою чергу, подані заяви про забезпечення позову мотивовані тим, що ТОВ «ЕЛІТ РЕІЛВЕЙЗ», ухиляючись від сплати заборгованості за договором №39 від 16.11.2018, використовує рахунки інших банківських установ (зокрема, АТ «Перший український міжнародний банку» та АТ «ОТП Банк») для ведення підприємницької діяльності, приховуючи дійсні надходження коштів від позивача.

На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову в даному разі може призвести до негативних наслідків та істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду вподальшому.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

В той же час суд зазначає, що заявником у заявах про забезпечення позову не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача у перелічених банківських установах, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки заявником не було надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяв про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подані Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заяви про забезпечення позову такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяв Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про забезпечення позову відмовити повністю.

2. Дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя В.П. Босий