РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021Справа № 910/18880/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Ципки А.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДОРМЕДІА"

до Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав"

про визнання вилученими майнових прав та зобов`язання вчинити дії

Представники:

від позивача: Бригинець С.М.

від відповідача: Сербуль О.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Індормедіа» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» з позовом, у якому просить суд:

- визнати вилученими позивачем у відповідача майнові права на наступні фонограми: Only One (Eduardo Di Napoli Bermudez), Roman Polonsky - Tearing Up My Heart (Полонский Роман Анатольевич), Sollax-Can (Айдос Маканов), Take Me Away (Eduardo Di Napoli Bermudez), Tell Me How (Eduardo Di Napoli Bermudez), Thank You (Eduardo Di Napoli Bermudez), The Way You Look At Me (Eduardo Di Napoli Bermudez), They Dont Know Whats Up (Eduardo Di Napoli Bermudez), Time To Celebrate (Eduardo Di Napoli Bermudez);

- зобов`язати відповідача протягом п`яти робочих днів з дня набрання чинності рішенням суду в даній справ шляхом подання заяви до Північного апеляційного господарського суду, відмовитися від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уарест» у справі № 910/13025/19 в частині отримання паушальної суми за використання наступних фонограм: Only One (Eduardo Di Napoli Bermudez), Roman Polonsky - Tearing Up My Heart (Полонский Роман Анатольевич), Sollax-Can (Айдос Маканов), Take Me Away (Eduardo Di Napoli Bermudez), Tell Me How (Eduardo Di Napoli Bermudez), Thank You (Eduardo Di Napoli Bermudez), The Way You Look At Me (Eduardo Di Napoli Bermudez), They Dont Know Whats Up (Eduardo Di Napoli Bermudez), Time To Celebrate (Eduardo Di Napoli Bermudez).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 суд ухвалив: позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Індормедіа» залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви: надати докази надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення; надати докази доплати судового збору в розмірі 2102,00 грн; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

14.12.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на наведені імперативні приписи пункту 4 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2020 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 02.02.2021.

26.01.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

У підготовче засідання 02.02.2021 прибули представники сторін.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду, у підготовчому засіданні 02.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 23.02.2021.

23.02.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

23.02.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання по справі.

У підготовче засідання 23.02.2021 представники сторін не прибули.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 16.03.2021.

15.03.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли клопотання по справі.

16.03.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

У підготовче засідання 16.03.2021 представники сторін не прибули.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 06.04.2021.

06.04.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли клопотання по справі.

У підготовче засідання 06.04.2021 прибув представник позивача. Представники відповідача в підготовче засідання не прибули.

У підготовчому засіданні 06.04.2021 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 27.04.2021.

У судове засідання 27.04.2021 прибули представники сторін.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 27.04.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2017 між Експерт Мюзик ТОВ (Ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Індормедіа» (Компанія) укладено Ліцензійний договір, відповідно до умов якого Ліцензіар, якому належать виключні майнові авторські права і суміжні права на аудіовізуальні твори, музичні твори з текстом і без тексту, зазначені на порталах, вказаних у договорі, зафіксовані у фонограмі та/або відеограмі і фонограми та/або відеограми та базу даних ліцензійного контенту, надає Компанії невиключну ліцензію на використання майнових авторських прав та суміжних прав з правом субліцензії, що розуміється як право Ліцензіата надавати дозвіл третім особам на використання творів (як повністю, так і частково), а також право Компанії уповноважити субліцензіатів на право видачі наступних субліцензій на твори без необхідності отримання окремого дозволу ліцензіар протягом строку даного договору на території України щодо способів використання, визначених п.п 1.1.1 - 1.1.9 Ліцензійного договору.

Судом встановлено, що 19.06.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про вилучення об`єктів суміжних прав, у якій зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Індормедіа», як правовласник, вилучає з управління Громадської організації «Українська ліга авторських та суміжних прав» всі свої майнові права, в тому числі:

- право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою;

- право на публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань;

- використання способом публічного виконання фонограм та зафіксованих у них виконань;

- використання об`єктів суміжних прав саме в сфері публічного виконання на перелік об`єктів суміжних прав за адресою https://business.expertmusic.net.

Аналогічні за змістом листи були направлені позивачем на адресу відповідача 29.09.2020 та 17.11.2020 (докази направлення містяться в матеріалах справи).

Позивач зазначає, що відповідач, у зв`язку з використанням клієнтами позивача фонограм, подав до суду позов до клієнта позивача (ТОВ «Уарест») у справі № 910/13025/19, однак, позовна заява фактично стосується фонограм Only One (Eduardo Di Napoli Bermudez), Roman Polonsky - Tearing Up My Heart (Полонский Роман Анатольевич), Sollax-Can (Айдос Маканов), Take Me Away (Eduardo Di Napoli Bermudez), Tell Me How (Eduardo Di Napoli Bermudez), Thank You (Eduardo Di Napoli Bermudez), The Way You Look At Me (Eduardo Di Napoli Bermudez), They Dont Know Whats Up (Eduardo Di Napoli Bermudez), Time To Celebrate (Eduardo Di Napoli Bermudez), правовласником на які є позивач і майнові права на управління якими були вилучені ним у відповідача.

Тобто, позивач всупереч ч. 9 ст. 13 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» не припинив дії щодо звернень до суду, а навпаки продовжив їх.

З огляду на викладене, позивач просить суд:

- визнати вилученими позивачем у відповідача майнові права на наступні фонограми: Only One (Eduardo Di Napoli Bermudez), Roman Polonsky - Tearing Up My Heart (Полонский Роман Анатольевич), Sollax-Can (Айдос Маканов), Take Me Away (Eduardo Di Napoli Bermudez), Tell Me How (Eduardo Di Napoli Bermudez), Thank You (Eduardo Di Napoli Bermudez), The Way You Look At Me (Eduardo Di Napoli Bermudez), They Dont Know Whats Up (Eduardo Di Napoli Bermudez), Time To Celebrate (Eduardo Di Napoli Bermudez);

- зобов`язати відповідача протягом п`яти робочих днів з дня набрання чинності рішенням суду в даній справ шляхом подання заяви до Північного апеляційного господарського суду, відмовитися від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уарест» у справі № 910/13025/19 в частині отримання паушальної суми за використання наступних фонограм: Only One (Eduardo Di Napoli Bermudez), Roman Polonsky - Tearing Up My Heart (Полонский Роман Анатольевич), Sollax-Can (Айдос Маканов), Take Me Away (Eduardo Di Napoli Bermudez), Tell Me How (Eduardo Di Napoli Bermudez), Thank You (Eduardo Di Napoli Bermudez), The Way You Look At Me (Eduardo Di Napoli Bermudez), They Dont Know Whats Up (Eduardo Di Napoli Bermudez), Time To Celebrate (Eduardo Di Napoli Bermudez).

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що приписами ст. 16 Цивільного кодексу України не передбачено такий спосіб захисту прав та інтересів, як визнати вилученими майнові права на фонограми; вимога про зобов`язання відмовитися від позову є порушення конституційних гарантій відповідача на судовий захист, тому є зловживанням правом зі сторони позивача; позивач не має виключного права на дозвіл і заборону в тій сфері, у якій акредитовано відповідача, як організацію колективного управління, відтак, позивач не наділений правом на вилучення зазначених прав; заяви позивача про вилучення прав були залишені без розгляду, оскільки, ним не дотримано вимоги встановленого Порядку вилучення майнових прав з управління організації.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» надано визначення розширеному колективному управлінню, яке є колективним управлінням майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління (крім випадків, коли відповідні права вилучені правовласником з колективного управління в порядку, встановленому цим Законом), у визначених цим Законом сферах, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» організація колективного управління є неприбутковою організацією, утворюється в організаційно-правовій формі громадського об`єднання (громадська організація або громадська спілка) зі статусом юридичної особи, єдиним видом діяльності якої є виконання завдань і функцій, визначених статтею 12 цього Закону.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 5 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» принципами діяльності організацій колективного управління є ефективне управління - організації колективного управління забезпечують збирання, розподіл та виплату доходу від прав правовласникам у найбільш швидкий, ефективний і точний спосіб та лише з обґрунтованими витратами.

Частинами шостою і сьомою статті 5 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» передбачено, що правовласники мають право вилучати свої майнові права з управління організації колективного управління, крім випадків, передбачених цим Законом.

Колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав здійснюється у виді добровільного, розширеного та обов`язкового колективного управління.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» організації колективного управління від свого імені та в інтересах правовласників здійснюють такі функції:

1) укладають із користувачами договори про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та договори про виплату винагороди (відрахувань) за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав;

3) збирають, розподіляють та виплачують дохід від прав правовласникам;

4) звертаються до суду від імені правовласників за захистом їхніх майнових прав відповідно до статутних повноважень та доручення правовласників, вчиняють інші дії, передбачені законодавством та дорученням правовласників, необхідні для захисту майнових прав правовласників, в інтересах яких діє організація;

5) забезпечують ведення реєстру правовласників, реєстру об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майновими правами щодо яких управляє організація;

6) здійснюють моніторинг правомірності використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав згідно зі сферами управління правами, щодо яких зареєстровано організацію, та щодо об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майнові права на які передані їй в управління.

Згідно з частинами третьою і п`ятою статті 12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» організації колективного управління не мають права провадити підприємницьку діяльність і здійснюють лише господарську діяльність, що не має на меті одержання прибутку, з метою досягнення своїх статутних цілей.

Розширене колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами.

Розширене колективне управління передбачає право правовласників вилучати повністю або частково належні їм права на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав з управління акредитованої організації колективного управління в порядку, передбаченому цим Законом.

Правовласником відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» є суб`єкт авторського права або суміжного права чи інша особа, крім організації колективного управління, яка на підставі договору з суб`єктом авторського права і (або) суміжних прав чи згідно із законом має право на отримання частки доходу від прав.

Розширене колективне управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав здійснюється виключно в таких сферах, зокрема: право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою.

Частинами восьмою, дев`ятою, одинадцятою і дванадцятою статті 13 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» передбачено, що правовласники мають право на підставі письмової заяви вимагати вилучення своїх майнових прав з управління організації колективного управління, припинення дій щодо надання дозволів на використання їхніх об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, дій щодо збирання винагороди за використання їхніх об`єктів авторського права і (або) суміжних прав (далі - заява про вилучення). У заяві про вилучення зазначаються майнові права, які вилучаються з управління організації, та перелік об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

У заяві про вилучення правовласники зазначають перелік об`єктів, щодо яких подається заява, та правові підстави набуття майнових прав на ці об`єкти.

У разі подання правовласниками до організації колективного управління заяви про вилучення щодо їхніх об`єктів авторського права і (або) суміжних прав організація зобов`язана протягом шести місяців з дня отримання таких заяв виплатити правовласникам, які звернулися із заявою про вилучення, належну їм винагороду, внести відповідні зміни до договорів із користувачами, припинити управління щодо відповідних об`єктів авторського права і (або) суміжних прав (припинити дії щодо надання дозволів на використання відповідних об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, дії щодо збирання винагороди за їх використання, дії щодо звернень до суду за захистом прав правовласників щодо цих об`єктів тощо) та розмістити на своєму веб-сайті інформацію про таке вилучення із списком правовласників, які здійснили вилучення, та переліком об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, щодо яких здійснено вилучення.

Організація колективного управління не має права відмовляти правовласникам у вилученні майнових прав з управління, за умови дотримання ними порядку вилучення, передбаченого цією статтею.

Правовласники можуть також вилучити свої майнові права з управління організації, що акредитована для здійснення розширеного колективного управління правами. У такому разі на території України управління майновими правами, вилученими з колективного управління, може здійснюватися правовласником.

Так, судом встановлено, що наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 29.05.2019 № 912 організацію колективного управління - Громадську спілку "Українська ліга авторських та суміжних прав" акредитовано у сфері розширеного колективного управління - право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою, строком на три роки.

Судом було встановлено, що 01.06.2017 між Експерт Мюзик ТОВ (Ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Індормедіа» (Компанія) укладено Ліцензійний договір, відповідно до умов якого Ліцензіар, якому належать виключні майнові авторські права і суміжні права на аудіовізуальні твори, музичні твори з текстом і без тексту, зазначені на порталах, вказаних у договорі, зафіксовані у фонограмі та/або відеограмі і фонограми та/або відеограми та базу даних ліцензійного контенту, надає Компанії невиключну ліцензію на використання майнових авторських прав та суміжних прав з правом субліцензії, що розуміється як право Ліцензіата надавати дозвіл третім особам на використання творів (як повністю, так і частково), а також право Компанії уповноважити субліцензіатів на право видачі наступних субліцензій на твори без необхідності отримання окремого дозволу ліцензіар протягом строку даного договору на території України щодо способів використання, визначених п.п 1.1.1 - 1.1.9 Ліцензійного договору.

Як встановлено судом, 19.06.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про вилучення щодо об`єктів суміжних прав, у якій зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Індормедіа», як правовласник, вилучає з управління Громадської організації «Українська ліга авторських та суміжних прав» всі свої майнові права, в тому числі:

- право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою;

- право на публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань;

- використання способом публічного виконання фонограм та зафіксованих у них виконань;

- використання об`єктів суміжних прав саме в сфері публічного виконання на перелік об`єктів суміжних прав за адресою https://business.expertmusic.net.

Аналогічні за змістом листи були направлені позивачем на адресу відповідача 29.09.2020 та 17.11.2020 (докази направлення містяться в матеріалах справи).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначає, що відповідачем в порушення приписів ч. 9 ст. 13 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» не припинив дії щодо звернень до суду, зокрема, це стосується позову у справі № 910/13025/19, який заявлений відповідачем до ТОВ «Уарест».

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №3-649гс15.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право особи на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги у даній справі спрямовані на встановлення обставини відсутності у відповідача права на звернення до суду з позовними вимогами у справі № 910/13025/19, предметом позовних вимог у якій є стягнення з ТОВ «Уарест» паушальної суми за неправомірне використання, зокрема, наступних фонограм: Only One (Eduardo Di Napoli Bermudez), Roman Polonsky - Tearing Up My Heart (Полонский Роман Анатольевич), Sollax-Can (Айдос Маканов), Take Me Away (Eduardo Di Napoli Bermudez), Tell Me How (Eduardo Di Napoli Bermudez), Thank You (Eduardo Di Napoli Bermudez), The Way You Look At Me (Eduardo Di Napoli Bermudez), They Dont Know Whats Up (Eduardo Di Napoli Bermudez), Time To Celebrate (Eduardo Di Napoli Bermudez), що на переконання позивача за встановлення судом факту вилучення майнових прав на дані фонограми, повинно мати наслідком відмову Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" від позову у справі № 910/13025/19 та, у свою чергу, зумовить захист прав та законних інтересів позивач, за захистом яких він звернувся до суду в межах даної судової справи.

Однак, суд зазначає, що у рішення Конституційного Суду України у справі від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Тобто, Спілку у будь-якому разі не може бути обмежено у праві на звернення до суду у випадку, якщо вона буде вважати, що її право чи охоронюваний законом інтерес було порушено, при цьому, факт правомірності чи неправомірності використання відповідачем того чи іншого об`єкта права інтелектуальної власності має встановлюватися судом в межах розгляду судової справи, у якій відбувається таке звернення з урахуванням всіх фактичних обставин судової справи.

Суд зазначає, що вирішення питання про те, чи було/не було вилучено спірний твір з управління Спілки, не залежить від суб`єктивної думки Спілки, її згоди чи бажання, а залежить від наявності повноважень щодо вчинення такої дії та направлення відповідного повідомлення про це.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 року у справі №908/666/17.

Разом із тим, у згаданій постанові Верховного Суду від 10.05.2018 року у справі №908/666/17, а також у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №910/9793/17 та від 10.07.2018 року у справі №910/4139/17 вказується на те, що саме відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Поряд з цим, суд не бере до уваги посилання позивача на порушення відповідачем ч. 9 ст. 13 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» в частині щодо нерозміщення на сайті відповідача інформації про вилучення прав позивача, як на правову підставу для звернення до суду з даним позовом, оскільки, як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить визнати вилученими майнові права та зобов`язати відповідача відмовитися від позову у справі № 910/13025/19, а не зобов`язати відповідача здійснити розміщення на сайті такої інформації, тобто, зміст порушеного права, про яке зазначає позивач не відповідає обраному ним способу захисту.

Окремо суд звертає увагу на ту обставину, що звернення Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Уарест" про стягнення паушальної суми в розмірі 250 380,00 грн у межах справи № 910/13025/19 відбулося 20.09.2019, тоді-як, перша заява про вилучення майнових прав була направлена позивачем відповідачу лише 19.06.2020.

З викладеного слідує, що звертаючись до суду з позовною заявою у справі № 910/13025/19 позивачем не було порушено приписів ч. 9 ст. 13 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», що свідчить про необґрунтованість наведених позивачем тверджень щодо порушення відповідачем чинних вимог законодавства через звернення до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Уарест".

З огляду на викладені обставини, враховуючи, що позивачем не доведено наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) позивача у зв`язку зі звернення відповідача до суду в межах іншої судової справи з позовними вимогами до третьої особи (ТОВ «Уарест»), а зміст порушених прав про які позивач зазначає у відповіді на відзив не відповідає обраному позивачем способу захисту, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Індормедіа».

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.05.2021

Суддя Ю.В. Картавцева