ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Черкаси справа № 925/543/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: Казіміренко Я.А. - за довіреністю;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" (м. Черкаси) до Виконавчого комітету Мошнівської сільської ради ( с. Мошни, Черкаська область) про стягнення 725 711,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 725 711,73 грн. з яких: 708 103,21 грн. основний борг за спожитий газ у січні-лютому 2021року, 11 242,29 грн. пені, 2 657,68 грн. як 3 % річних та 3 708,55 грн. інфляційних втрат на підставі договору № 02/22556/БО-21 постачання природного газу від 21.01.2021, укладеного між сторонами у справі.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Явка сторін в засідання обов`язковою не визнавалася.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач в засідання не з`явився, ухвалу про призначення судового засідання виконавчому комітету вручено 29.04.2021. Відзиву на позов відповідачем суду не подано, заперечення проти позову відсутні, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надходило.

В судовому засіданні 13.05.2021 в порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У відповідності до ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається наступне:

21.01.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" (далі - Постачальник, позивач по справі) та виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради (далі - Споживач, відповідач у справі) було укладено договір № 02/22556/БО-21 постачання природного газу (далі - Договір, а.с. 7-13), у відповідності до якого Постачальник зобов`язався протягом дії договору поставляти Споживачу природний газ в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а Споживач зобов`язався прийняти газ та оплатити Постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах передбачених даним Договором (п. 1.1. договору).

Даний договір вважається укладеним з дати його підписання сторонами та діє відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України і поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01 січня 2021 року та діє по 31 грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

Надалі, строк дії даного договору вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії даного договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому обсяг природного газу, що передається Споживачу на продовжений строк визначається на рівні планових обсягів природного газу, визначених в п. 1.2. даного договору (п. 10.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору Постачальник зобов`язався передати Споживачеві в період січня-грудня 2021 року газ в обсягах 50617куб. метрів.

Ціна на постачання природного газу встановлюється в національній валюті становить 9 185,49 грн. ( дев`ять тисяч сто вісімдесят п`ять грн. 49 коп.) в тому числі податок на додану вартість (ПДВ)- 1530,92 грн. ( п. 2.1. договору).

Оплата фактичних обсягів природного газу здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті за ціною визначеною в п. 2.2. цього договору не пізніше п`ятого числа місяця наступного за звітним (п. 3.1. договору).

Додатковою угодою № 1 від 25.02.2021 ( а.с. 15) сторонами погоджено , що з 01 лютого 2021 року ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 10103,00 грн. ( десять тисяч сто три гривні 00 коп.), в тому числі податок на додану вартість ( ПДВ) - 1 683,83 грн.

Зазначені договірні відносини по своїй суті мають ознаки договору поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 712 Цивільного кодексу України). За змістом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Загальні умови виконання господарських зобов`язань визначені ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, згідно з якими суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. ст. 599, 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу природний газ:

- у січні 2021 року в кількості 40 373,66 куб.м. на суму 370 851,85 грн. (вартість за 1000 куб. м. - 9 185,49 грн.), що підтверджується актом приймання-передачі природного газу (а.с. 16);

- у лютому 2021 року в кількості 33 381,24 куб.м. на суму 337 250,67 грн. (вартість за 1000 куб. м. - 10 103,00 грн.), що підтверджується актом приймання-передачі природного газу (а.с. 17).

Акти підписані обома сторонами без зауважень.

Суду не доказано існування спору між сторонами з приводу кількості, якості та ціни спожитого газу у січні-лютому 2021.

Позивач допустив помилку у підрахунках вартості спожитого газу за обидва періоди:

-вартість газу, спожитого у січні 2021 становить 370 851,85 грн. (40373,66 м.куб. Х 9185,49), а позивач вказує суму 370 854,97 грн.

- вартість газу, спожитого у лютому 2021 становить 337 250,67 грн. (33381,24 куб.м. Х 10103,00), а позивач вказує лише 337 248,24 грн. В цій частині позивач свої вимоги не збільшував, тому суд приймає даний розрахунок.

Таким чином, позивачем поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 708 100,09 грн., а не на суму 708103,21 грн. як помилково вказує позивач.

Оплатити спожитий у січні та лютому 2021 газ відповідач повинен був відповідно до 05 лютого та до 05 березня 2021 включно.

Доказів про своєчасність виконання цих зобов`язань по сплаті за газ відповідачем суду не подано.

Оскільки строки проведення повного розрахунку за газ на час вирішення спору для відповідача є такими, що настали, доказів сплати боргу за газ у повній сумі суду не надано, то до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 708 100,09 грн. боргу за газ. В решті вимог за основним боргом позивачу слід відмовити через неправильні розрахунки.

Позивач просить стягнути з відповідача за прострочення розрахунків з оплати поставленого газу пеню в загальній сумі 11 242,29 грн. за період з 06.02.2021 по 05.04.2021 (а.с. 18).

У відповідності до положень ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідач не надав доказів своєчасної сплати коштів за спожитий газ у січні-лютому 2021, що б унеможливлювало нарахування позивачем пені за прострочення розрахунків чи змінювало розмір нарахувань.

З урахуванням помилки у підрахунку основного боргу за газ, розрахунок пені позивачем проведено невірно, за належним розрахунком сума пені становить лише 11 242,24 грн.

Доказів сплати пені в сумі 11 242,24 грн. відповідач суду не надав, тому пеня підлягає до примусового стягнення в цій сумі. В решті вимог по пені позивачу слід відмовити через неправильні розрахунки.

В порядку ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

Позивач, користуючись своїм правом, на підставі прострочення відповідачем проведення розрахунку за газ по договору, просить суд стягнути з відповідача 3 708,55 грн. інфляційних втрат та 2 657,68 грн. як 3 % річних за період з 06.02.2021 по 05.04.2021.

Через помилки у підрахунках основної суми боргу розрахунок інфляційних та 3 % річних позивачем зроблено невірно (а.с. 18). За належним розрахунком інфляційні втрати становлять 3708,52 грн., а 3% річних становлять 2657,67 грн.

Оскільки доказів сплати інфляційних, 3 % річних та доказів відсутності підстав для нарахування цих платежів відповідач суду не надав, то до примусового стягнення з відповідача на користь позивача також належить 3708,52 грн. інфляційних та 2 657,67 грн. як 3 % річних за період з 06.02.2021 по 05.04.2021.

Заперечень проти математичних розрахунків позивача чи власного контррозрахунку відповідач суду не надав.

Доказів проведення відповідачем розрахунків за позовними вимогами у справі немає.

Суду також не надано доказів визнання недійсним чи розірвання договору між сторонами на періоди січня-лютого 2021, зобов`язання є чинними.

Підвищення ціни на газ, невчасне відшкодування різниці тарифів на газ, збитковість діяльності споживача газу не є згідно чинного законодавства підставами для звільнення відповідача від сплати боргу за газ, пені, інфляційних та процентів річних за прострочення зобов`язання.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений договором строк.

Правомірність позовних вимог доведена зібраними у справі доказами, однак через помилки позивача у розрахунках позов підлягає лише до часткового задоволення і з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути 708 100,09 грн. основного боргу за газ (січень-лютий 2021), 11 242,24 грн. пені, 2 657,67 грн. як 3 % річних, 3 708,52 грн. інфляційних втрат на підставі договору № 02/22556/БО-21 постачання природного газу від 21.01.2021.

В решті вимог в позові слід відмовити.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір виник через неправильні дії відповідача, з відповідача на користь позивача слід повністю стягнути судовий збір в розмірі 10 885,68 грн.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, --

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Мошнівської сільської ради (ідентифікаційний код 04408809, Черкаська область, с. Мошни, вул. Максима Преснякова, 13) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" (ідентифікаційний код 39672471, м. Черкаси, вул. Громова (Максима Залізняка), 142) - 708 100,09 грн. основного боргу за газ (січень-лютий 2021), 11 242,24 грн. пені, 2 657,67 грн. як 3 % річних, 3 708,52 грн. інфляційних втрат на підставі договору № 02/22556/БО-21 постачання природного газу від 21.01.2021 та 10 885,68 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

3. В решті вимог в позові відмовити.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 13 травня 2021

Суддя Н.М. Спаських