ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.04.2021 Справа № 905/563/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., при секретарі судового засідання Мальованій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАГРОСВІТ» (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок 1А; )

до відповідача: приватного акціонерного товариства "СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД" (84302, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Конрада Гампера, будинок 2; )

про стягнення 3 663 400 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАМАГРОСВІТ» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до приватного акціонерного товариства "СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД" про стягнення 3 663 400 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем пункту 2.2 договору №53/2-41 від 19.09.2018 про надання безвідсоткової фінансової допомоги, а саме неповернення коштів фінансової допомоги в розмірі 3 663 400,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав клопотання, в якому просив розпочати розгляд справи по суті 20.04.2021 у зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 13.04.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній визнав позовні вимоги у повному обсязі та зазначив, що на теперішній час не має можливості повернути надану позивачем безвідсоткову фінансову допомогу у зв`язку з браком коштів.

Відповідно до приписів ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно приписів ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Оскільки визнання позову відповідачем відбулося на стадії підготовчого провадження, суд дійшов висновку про можливість прийняття рішення по даній справі за результатами підготовчого провадження.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

19.09.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «КРАМАГРОСВІТ» (далі - позикодавець) та публічним акціонерним товариством "СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД", на теперішній час - приватне акціонерне товариство "СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД" (далі - покупець) було укладено договір про надання безвідсоткової фінансової допомоги № 53/2-41 (далі-договір), відповідно до п.1.1. якого за даним договором позикодавець передає позичальнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу в сумі 3 663 400,00 грн. (три мільйони шістсот шістдесят три тисячі чотириста), що складає 130 000,00 (сто тридцять тисяч) доларів США 00 центів, а позичальник зобов`язується повернути надану позику у такій самій сумі в обумовлений даним договором строк.

Відповідно до п. 1.2 договору валюта займу - національна грошова одиниця України - гривня.

Позика повертається позичальником у валюті позики (п. 1.3. договору).

Згідно п. 1.4. договору позика надається на безвідсотковій підставі та не передбачає жодних інших видів компенсації, з урахуванням положень п. 3.1. договору.

Відповідно до п. 1.5. договору сторони домовилися щодо прив`язки курсу валюти до міжбанківського курсу валюти на сайті www.minfin.ua у розділі "Валюта» - «Міжбанк» (надалі курс міжбанку) у колонці «Курс продажу», який станом на 19.08.2018 складає 28,18 грн. за один долар США. Якщо даний сайт припинить свою діяльність, сторони будуть використовувати у розрахунках курс валюти НБУ.

Позичальник зобов`язаний перерахувати позичальнику на його банківський рахунок вказану у п. 1.1. суму протягом строку дії договору. Можливе перерахування суми безвідсоткової поворотної фінансової допомоги частинами (п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору повернення вказаної у даному договорі суми позики може здійснюватися за бажанням позичальника протягом строку дії договору частинами, але не пізніше 01.12.2018.

Згідно п. 3.1. договору у випадку неповернення вказаної у п. 1.1. суми безвідсоткової поворотної фінансової допомоги у визначений у п. 2.2. строк, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки від неповернутої суми за кожний день прострочення до дня її повернення позикодавцю.

Відповідно до п. 8.2. договору (в редакції додаткової угоди № 3від 31.12.2020 до договору № 53/2-41 від 19.09.2018) даний договір набуває чинності з моменту перерахування позикодавцем грошових коштів на банківський рахунок позичальника у повному обсязі або їх частини та діє до 30.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Вищезазначений договір та додаткові угоди до нього підписані представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Позивачем на виконання п. 2.1. було перераховано відповідачу грошові кошти в сумі 3 663 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1964 від 20.09.2018 (а.с. 11).

Разом із тим, відповідач свої зобов`язання не виконав та не повернув у зазначений строк надану позивачем безпроцентну поворотну фінансову допомогу.

Наведені обставини зумовили звернення позивача із даним позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язань.

Оцінивши зміст зазначеного договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладена угода за своїм змістом та правовою природою є договором позики, який підпадає під правове регулювання статей 1046-1050 Цивільного кодексу кодексу України.).

Відповідно до пункту 14.1.257 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Таким чином в силу статті 1046 Цивільного кодексу України та пункту 1.1 договору, позикодавець зобов`язався повернути позикодавцю передані йому грошові кошти, на умовах, викладених в даному договору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір № 53/2-41 від 19.09.2018 є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов`язань, визначених його умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови п. 2.2. договору, відповідач повинен був повернути безвідсоткову поворотну фінансову допомогу в розмірі 3 663 400,00 грн. не пізніше 01.12.2018.

Повернення наданої безвідсоткової поворотної фінансової допомоги в розмірі 3 663 400,00 грн. не здійснено, доказів перерахування коштів на користь позивача суду не надано, документів, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.

Таким чином, відповідач свої зобов`язання за договором № 53/2-41 від 19.09.2018 в обумовлені договором строки не виконав, а отже прострочив виконання зобов`язання у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України. Відповідачем даний факт не заперечується.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 3 663 400 грн. у повному обсязі.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 п.1 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За приписами ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог, сума судового збору в розмірі 27 475,50 грн. (54 951,00 х 50%) підлягає поверненню на користь позивача окремою ухвалою.

Решта судового збору в сумі 27 475,50 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 130, 185, 191, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАГРОСВІТ» до приватного акціонерного товариства "СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД" про стягнення 3 663 400 грн. - задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД" (84302, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Конрада Гампера, будинок 2; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАГРОСВІТ» (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок 1А; ) 3 663 400 грн., судовий збір в сумі 27 475,50 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 20.04.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.04.2021.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова