ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2021 р. Справа№ 910/13247/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Пашкіної С.А.

секретар Рибчич А.В.

за участю

представників: позивача - Ярчук Н.В.

відповідача - не з`явився

третьої особи - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м. Києва від 16.10.2020 р. (повне рішення складено 16.10.2020 р.)

у справі № 910/13247/20 (суддя - Марченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Поліс"

до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення 64538,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Мега-Поліс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" про стягнення 64538,43 грн страхового відшкодування.

Вимоги позивача обгрунтовні тим, що внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди ним було виплачено відшкодування власнику автомобіля марки Skoda Fabia, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Поліс", як до страховика, на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, перейшло право вимоги до винної особи.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.10.2020 р. у справі № 910/13247/20 позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Поліс" задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 42670,59 грн страхового відшкодування, в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 (особа, яка не є учасником даної справи) подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 посилається на те, що вона не була учасником будь-яких дорожньо-транспортних пригод за участі автомобіля Skoda Fabia, д.р.н НОМЕР_1 , що також не підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2018 р. у справі № 3/759/3799/18, а тому не може нести будь-яку відповідальність за пошкодження автомобіля.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/13247/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2021 р. поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , зупинено дію рішення Господарського суду м. Києва від 16.10.2020 р. у справі № 910/13247/20, справу призначено до розгляду на 16.03.2021 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 р. залучено до участі у справі № 910/13247/20 ОСОБА_1 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, оголошено перерву у судовому засіданні до 08.04.2021 р.

У судовому засіданні 08.04.2021 р. представник позивача надав пояснення по суті апеляційної скарги, представники відповідача та третьої особи не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Доказів поважності відсутності вказаних представників суду не надано.

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідач та третя особа були позбавлені можливості через будь-які перешкоди, в тому числі і карантинні, бути присутніми у судовому засіданні.

Крім цього, відповідач та третя особа не наполягали на обов`язковій участі у судовому засіданні їх представників, відповідних клопотань від них не було подано апеляційному суду.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

12.12.2017 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Мега-Поліс" (далі - страховик) та ОСОБА_2 (далі - страхувальник) було укладено договір № 14447 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 .

13.05.2018 р. у м. Києві на бульварі Кольцова відбулася ДТП за участю застрахованого автомобіля Skoda Fabia д.н.з., НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки Mitsubishi Colt, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 15.06.2018 р. у справі № 3/759/3799/18 визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до винної особи адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн.

15.05.2018 р. ОСОБА_3 звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Поліс" із заявою № С16143 про подію, що має ознаки страхового випадку.

Згідно з ремонтною калькуляцією № С18-156 від 16.05.2018 р. вартість ремонту застрахованого автомобіля Skoda Fabia д.н.з., НОМЕР_1 , складає 70730,50 грн.

17.05.2018 р. Фізична особа-підприємець Кошевець М.А. (СТО) виставив ОСОБА_2. рахунок-фактуру № 15 на суму 64538,50 грн.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Skoda Fabia д.н.з., НОМЕР_1 , було проведено експертне дослідження, за результатам якого 18.05.2018 р. було складено звіт № С18-156 про оцінку колісного транспортного засобу, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Експертна компанія "Укравтоекспертиза-Стандарт", відповідно до якого вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням фізичного зносу, становить 43670,59 грн.

12.07.2018 р. Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Мега-Поліс" було складено остаточний страховий акт № 7050/14447/10, згідно з яким розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті, складає: 64538,50 грн - 55601,50 грн (сплачена платіжним дорученням від 22.05.2017 р. № 4061 вартість запасних частин та матеріалів) = 8937,00 грн.

На підставі вказаного остаточного страхового акта Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Мега-Поліс" було здійснено виплату страхового відшкодування Фізичній особі-підприємцю Кошевцю М.А. на суму 8937,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4104 від 30.05.2018 р.

Вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Mitsubishi Colt", д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована Приватним акціонерним товариством "Київський страховий дім", що підтверджується полісом № АМ/002085987, за яким ліміт по майну становить 100000,00 грн, а франшиза - 1000,00 грн.

17.07.2018 р. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Мега-Поліс" направило на адресу Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" заяву № 29378 про виплату страхового відшкодування в розмірі 64538,50 грн.

Відповідач відповіді на вказану заяву не надіслав, страховане відшкодування не сплатив.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Поліс", на його думку, перейшло право на отримання від Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" компенсації шкоди, завданої застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ГК України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як передбачено ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Як передбачено ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Задовольняючи позов частково, місцевий суд виходив з того, що вина ОСОБА_1 була встановлена у судовому порядку, що підтверджується постановою Святошинського районного суду міста Києва від 15.06.2018 р. у справі № 3/759/3799/18.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вини водія автомобіля Skoda Fabia д.н.з., НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди позивачем надано постанову Святошинського районного суду міста Києва від 15.06.2018 р. у справі № 3/759/3799/18, яка роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень та не містить номерів транспортних засобів та ПІБ учасників дорожньо-транспортної пригоди, що позбавляє суд можливості встановити винну особу у вказаній вище ДТП та, як наслідок, зобов`язання відповідача по сплаті страхового відшкодування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, надана позивачем постанова Святошинського районного суду міста Києва від 15.06.2018 р. у справі № 3/759/3799/18, яка роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень, не є належним письмовим доказом у розумінні ст. 91 ГПК України.

Отже на момент розгляду справи судом першої інстанції у матеріалах справи були відсутні належні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні 13.05.2018 р. дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з цим, під час розгляду справи апеляційним судом, позивач надав належним чином засвідчену копію постанови Святошинського районного суду міста Києва від 15.06.2018 р. у справі № 3/759/3799/18, з якої вбачається, що ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому доводи скаржника про те, що вона не була учасником будь-яких дорожньо-транспортних пригод за участі автомобіля Skoda Fabia, д.р.н НОМЕР_1 , внаслідок чого не може нести будь-яку відповідальність за пошкодження автомобіля, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Так, відповідно до звіту від 18.05.2018 р. № С18-156 про визначення вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням фізичного зносу, становить 43670,59 грн.

Як було встановлено вище, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Mitsubishi Colt", як страхувальника, на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Київський страховий дім", що підтверджується полісом № АМ/002085987, за яким ліміт по майну становить 100000 грн, а франшиза складає 1000,00 грн.

Отже сума грошового зобов`язання, що має бути сплачена відповідачем складає 42670,59 грн (43670,59 грн - 1000,00 грн).

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування підлягає частковому задоволенню у сумі 42670,59 грн.

Однак, враховуючи ту обставину, що апеляційною інстанцією було залучено до участі у цій справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 50 ГПК України та п. 1 ч. 1 ст. 267 ГПК України, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та порушив норми процесуального права, внаслідок чого рішення Господарського суду м. Києва від 16.10.2020 р. у справі № 910/13247/20 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Поліс".

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 16.10.2020 р. у справі № 910/13247/20 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

3. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Поліс" задовольнити частково.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41; ідентифікаційний код 25201716) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Поліс" (03049, м. Київ, вул. Богданівська, 24, оф. 23; ідентифікаційний код 30860173) 42670 (сорок дві тисячі шістсот сімдесят),59 грн страхового відшкодування, 1389 (одну тисячу триста вісімдесят дев`ять),77 грн судового збору за подання позовної заяви.

5. В іншій частині позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Поліс" відмовити.

6. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.05.2021 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В.Андрієнко

С.А. Пашкіна