РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2021Справа № 910/1625/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.»

про стягнення 18985,10 грн,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення 18985,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 05.05.2020 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Dodge Challenger», д.н.з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та «ВАЗ» д.н.з НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Дане ДТП сталось в результати порушення ПДР водіями обох автомобілів. Відповідно до умов договору страхування укладеним між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 №234/19-Т/Ж від 03.10.2019, позивачем відшкодовано ОСОБА_1 витрати на ремонт автомобіля в сумі 39970,19 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ» д.н.з НОМЕР_2 , застрахована ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», позивач просить суд стягнути з відповідача 18985,10 грн страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти позовних вимог позивача, зазначаючи, що останні є незаконними та необґрунтованими в частині розміру стягнення страхового відшкодування. Відповідач заперечує, проти визначеного позивачем розміру страхового відшкодування - 18985,10 грн, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства позивачем не було застосовано коефіцієнт фізичного зносу під час визначення суми страхового відшкодування. Також, відповідачем долучено до відзиву власний розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого дана сума складає 16604,45 грн.

Окрім того, відповідач заперечив проти заявленої позивачем суми витрат на професійну допомогу, зазначивши, що розмір відповідних витрат має бути співмірними із складністю справи, часом витраченим на надання послуг, обсягом наданих послуг та ціною позову відповідно до ст. 126 ГПК України.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що погоджується із заперечення відповідача щодо застосування коефіцієнта фізичного зносу у розмірі 0,25.

06.04.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог у якій ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» просило зменшити розмір позовних вимог на 2380,65 грн до 16604,45 грн.

Окрім того, позивач просив зменшити суму витрат на правничу допомогу до 9000 грн.

У відповідності до ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

02.04.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з огляду на те, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними у розумінні ст. 126 ГПК України. Окрім того, відповідач зазначив, що визначені позивачем послуги у Акті виконаних робіт, зокрема, визначення підсудності розгляду позовної заяви, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, аналіз правового конфлікту, надання правової інформації, аналіз діючого законодавства з питань відшкодування шкоди в порядку суброгації, заподіяної в результаті ДТП, вивчення законодавства, що підлягає застосуванню, підбір та наліз судової практики Верховного Суду стосовно розгляду спорів подібного характеру, зустріч з довірителем та визначення стратегії захисту його інтересів під час розгляду справи в суді та формування пакету документів за позовом не можуть відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, а тому вимоги позивача про покладення на відповідача витрат за вищезазначені послуги є безпідставними.

Враховуючи вищезазначене, відповідач просив зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу до 1000 грн.

Розглянувши заяву позивача, судом прийнято до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку із чим має місце нова ціна позову.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.10.2019 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (страховик, позивач) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «ALL RISKS» №234/19-Т/Ж від 03.10.2019 відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб - автомобіль марки «Dodge Challenger», д.н.з НОМЕР_1 , в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Згідно з відповіддю Національної Поліції України 05.05.2020 о 11:01 год. на а/д М-06 Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Dodge Challenger», д.н.з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та «ВАЗ» д.н.з НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого пошкоджено вищезазначені автомобілі. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п.10.1., а ОСОБА_2 п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/5707/20 від 22.06.2020 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Позивач, на виконання умов Договору добровільного страхування наземного транспорту «ALL RISKS» №234/19-Т/Ж від 03.10.2019 на підставі страхового акта №006.01490020-1 від 12.05.2020, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок ФОП Стрижак С.А., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №24693830 від 13.05.2020.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунку №МС-0000210 від 08.05.2020 відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Dodge Challenger», д.н.з НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, склала 39970,19 грн без ПДВ.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ» д.н.з НОМЕР_2 , застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.».

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що поліс обов`язкового страхування ЕР №182166779 був чинний на момент скоєння ДТП - 05.05.2020. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 130000 грн, франшиза - 1000 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «Dodge Challenger», д.н.з НОМЕР_1 збитки у межах передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності в даному випадку є відповідач.

Пунктом 36.4. ст.36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту «ALL RISKS» №234/19-Т/Ж, перейшло право вимоги, яке ОСОБА_1 , мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» із претензією від 15.05.2020 про виплату страхового відшкодування у розмірі 19985,10 грн.

Пунктом 32.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

У відповідь на вказану претензію, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» листом №51-4382 від 24.07.2020 повідомило, що не заперечує проти визнання законності вимог позивача щодо отримання страхового відшкодування в порядку регресу за договором страхування №234/19-Т/Ж від 03.10.2019, однак відповідач зазначив що не погоджується із сумою заявлених регресних вимог. Так, відповідачем, прийнято рішення про виплату 16604,45 грн страхового відшкодування, розрахованого з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля.

З цих же підстав відповідач в ході розгляду справи заперечував проти задоволення позовних вимог в частині визначеного позивачем розміру страхового відшкодування.

Разом з тим, враховуючи, що під час розгляду справи позивач погодився щодо правомірності застосування коефіцієнту фізичного зносу та подав заяву про зменшення суми позовних вимог до 16604,45 грн, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягає стягненню страхове відшкодування у вказаному розмірі, яке визнається відповідачем.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Стосовно вимоги позивача про покладення на відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 9000 грн, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем, на підтвердження факту надання правничої допомоги до матеріалів справи додано копію Договору про надання правової допомоги №110119 від 11.01.2019 укладеного із ОСОБА_3 , копію Акта виконаних робіт №910/1625/21 від 11.03.2021 на суму 9000 грн, копія рахунка №910/1625/21-г від 11.03.2021 на суму 9000 грн, платіжне доручення №14028600 від 16.03.2021 на суму 9000 грн.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи подані відповідачем заперечення щодо суми витрат на професійну правничу допомогу вимога позивача про покладення на відповідача витрат на правничу допомогу підлягає часткову задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи, що отримані позивачем послуги від ОСОБА_3 визначені у п. 1 та п. 2 Акта виконаних робіт зводяться до вивчення законодавства не можуть бути віднесені судом, як послуги які є необхідними під час підготовки даної позовної заяви, оскільки адвокат відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зобов`язаний підвищувати свій професійний рівень, а тому включення даних послуг до акта є безпідставним, беручи до уваги складність розглядуваної справи, відсутність жодних заперечень від відповідача щодо законності позовних вимог позивача щодо стягнення страхового відшкодування, окрім того, невірне застосування позивачем норм матеріального права в частині визначення розміру страхового відшкодування, яке позивач визнав у процесі розгляду справи, суд вважає, що вимога позивача про покладення на відповідача витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню у розмірі 1600 грн.

Разом з тим, відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 4, корпус 6А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний код 33908322) страхове відшкодування в сумі 16604 (шістнадцять тисяч шістсот чотири) грн 45 коп., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн та витрати на правову допомогу у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 17.05.2021

Суддя Я.В. Маринченко