ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2021 р. Справа№ 910/14091/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Пашкіної С.А.

секретар Рибчич А.В.

за участю

представників: позивача - Гаврилишин А.М.

відповідача - Олексієнко А.С.

розглянувши апеляційну скаргу апеляційної скарги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

на рішення Господарського суду м. Києва від 29.01.2021 р. (повне рішення складено 08.02.2021 р.)

у справі № 910/14091/20 (суддя - Баранов Д.О.)

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Фонду державного майна України

про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося з позовом до Фонду державного майна України, у якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Фонду державного майна України № 1320 від 10.08.2020 р. "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України" № 1574 від 28.12.2019 р. "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році" в частині виключення позиції: " 19480600, Єдиний майновий комплекс державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ, вул. Кирилівська, 85, Міністерство енергетики України" з Переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, приватизацію яких розпочато в 2018-2019 роках (а саме Додатку 7 до наказу Фонду державного майна України № 1574 від 28.12.2019 р.), затвердженого наказом Фонду державного майна України № 1574 від 28.12.2019 р;

- зобов`язати Фонд державного майна України виключити позицію "19480600, Єдиний майновий комплекс державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ, вул. Кирилівська, 85, Міністерство енергетики України" із наказу Фонду державного майна України № 1320 від 10.08.2020 р. "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України № 1574 від 28.12.2019 р. "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році".

Вимоги позивача обгрунтовані тим, що наказ Фонду державного майна України № 1320 від 10.08.2020 р. є протиправним та підлягає скасуванню як такий, що не відповідає нормам чинного законодавства. Крім цього, скаржник вважає, що доведена до логічного завершення приватизація може покращити фінансовий стан підприємства, дасть змогу за рахунок інвестицій урізноманітнити діяльність Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на енергетичному ринку, виконати вимоги законодавства, що регулює діяльність енергетичного ринку щодо надання фінансових гарантій при купівлі електроенергії.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.01.2021 р. у справі № 910/14091/20 у задоволенні позову Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі позивач вказує на те, що виданням наказу № 1320 від 10.08.2020 р. Фонд державного майна України перевищив свої повноваження, передбачені нормами Закону України «Про Фонд державного майна України», порушив порядок приватизації та інші норми Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 р. апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" у справі № 910/14091/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя), Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/14091/20 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків апеляційної скарги не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" та призначено справу № 910/14091/20 до розгляду на 20.04.2021 р.

У судовому засіданні 20.04.2021 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

20.10.2019 р. набув чинності Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" було включено до переліку, затвердженого Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

20.11.2019 р. Фондом державного майна України було видно наказ № 1140 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 27.12.2018 р. № 1637 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2019 році" (із змінами), яким Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" було внесено до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації в 2019 році.

03.12.2019 р. Фондом державного майна України було видано наказ № 1255 "Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

28.12.2019 р. Фондом державного майна України було видано наказ № 1574 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році".

10.08.2020 р. Фондом державного майна України було видано наказ № 1320 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 28.12.2019 № 1574 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році".

Згідно з абз. 3 ч. 3 п. 4 вказаного наказу Фондом державного майна України у розділі "Апарат Фонду" було виключено позицію: єдиний майновий комплекс Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" з "Переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації".

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що наказ Фонду державного майна України від 10.08.2020 р. № 1320 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 28.12.2019 № 1574 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році", на думку позивача, суперечить нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Фонд державного майна України" визначено, що Фонд державного майна України (далі - Фонд) є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про Фонд державного майна України" Фонд державного майна України у сфері приватизації державного майна, зокрема, здійснює повноваження власника державного майна, у тому числі корпоративних прав, у процесі приватизації та контролює діяльність підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління; приймає рішення про приватизацію; бере та передає функції управління майном державних підприємств; розриває контракти з керівниками державних підприємств, функції з управління майном яких передані Фонду державного майна України.

Як передбачено п. 13 ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки.

У відповідності до абз. 2, 3 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" визначено, що державні органи приватизації у межах своєї компетенції здійснюють такі основні повноваження: затверджують переліки об`єктів, що підлягають приватизації; класифікують об`єкти приватизації відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" переліки об`єктів малої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджуються Фондом державного майна України.

За ч. 5 ст. 11 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" уповноважені органи управління державним майном або корпоративними правами, управління яких вони здійснюють, за результатами аналізу господарської діяльності суб`єктів господарювання подають щороку до 1 жовтня державним органам приватизації пропозиції стосовно включення об`єктів права державної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації на наступний рік, разом з висновками щодо прогнозованої суми надходження коштів від приватизації запропонованих до переліків об`єктів та прогнозом соціально-економічних наслідків приватизації в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 66 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

Згідно з п. 1.2.9 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312, постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначається постачальником "останньої надії" на основі типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Як передбачено ч. 2 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", визначення постачальника "останньої надії" здійснюється рішенням Кабінету Міністрів України за результатами конкурсу, проведеного у порядку затвердженого Кабінетом Міністрів України. Якщо конкурс не відбувся, Кабінет Міністрів України з метою забезпечення загальносуспільних інтересів може тимчасово, на строк до шести місяців, покласти обов`язки щодо виконання функцій постачальника "останньої надії" на електропостачальника державної форми власності, який відповідає кваліфікаційним вимогам та критеріям.

З метою забезпечення безперервного постачання у разі ліквідації або банкрутства діючого електропостачальника, або у разі, коли жоден постачальник не погодиться укладати контракт зі споживачем розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 р. № 1023-Р "Про визначення Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" постачальником "останньої надії" визначено Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" з 1 січня 2019 року до 1 січня 2021 року.

Отже Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", яке діє на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1344 від 06.11.2018 р., виконує операції з експорту та імпорту електроенергії, надання послуг із забезпечення транзиту електроенергії електромережами України, постачання електричної енергії споживачам. Підприємство є єдиним постачальником "останньої надії" на території України.

Відповідно до п. п. 2.1.14, 2.1.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 р. № 312, оператор системи не має права відмовити електропостачальнику, який звертається щодо укладення договору електропостачальника про надання послуг з розподілу.

Таким чином, приватизація Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" призведе до втрати такого учасника ринку електроенергії, як єдиного постачальника "останньої надії", який забезпечує надання послуг з постачання електричної енергії категоріям споживачів, визначених статтею 64 Закону України "Про ринок електричної енергії".

Разом з цим, відповідно до ст. 4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України. Крім передбачених частиною третьою цієї статті випадків, приватизації не підлягають казенні підприємства та об`єкти, необхідні для виконання державою своїх основних функцій, для забезпечення обороноздатності держави, та об`єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України, зокрема: майно, що забезпечує цілісність об`єднаної енергетичної системи України та диспетчерське (оперативно-технологічне) управління, магістральні та міждержавні електричні мережі.

Вбачається, що на виконання зобов`язань України за договором про заснування Енергетичного Співтовариства та Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, було прийнято Закон України "Про ринок електричної енергії", спрямований на імплементацію актів законодавства Енергетичного Співтовариства у сфері енергетики, а саме Директиви 2009/72/ЄС про спільні правила внутрішнього ринку електричної енергії та про скасування Директиви 2003/54/ЄС, Регламенту (ЄЄ) 714/2009 про умови доступу до мережі транскордонного обміну електроенергією та скасування Регламенту (ЄЄ) 1228/2003, Директиви 2005/89/ЄС про заходи для забезпечення безпеки інвестування до системи електропостачання та інфраструктури.

Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, направлена на посилення співробітництва у сфері енергетики, з урахуванням зобов`язань сторін стосовно виконання договору про заснування Енергетичного Співтовариства; посилення енергетичної безпеки, сприянню розвиткові належної інфраструктури та посиленню ринкової інтеграції та регуляторної адаптації до ключових елементів acquis ЄС, сприянню енергетичній ефективності та використанню поновлюваних джерел енергії, а також намаганню досягти високого рівня ядерної безпеки.

Стаття 2 договору про заснування Енергетичного Співтовариства завдання Енергетичного Співтовариства полягає в організації зв`язків між сторонами та створенні правової та економічної бази стосовно енергопродуктів і матеріалів, для транспортування яких використовуються мережі, як визначено в пункті 2, для: створення єдиного регуляторного простору енергопродуктів і матеріалів, для транспортування яких використовуються мережі, що є необхідним для відповідності географічним розмірам товарних ринків, яких це стосується для забезпечення виконання зобов`язань, які виникають із цього договору, сторони сприятимуть досягненню цілей Енергетичного співтовариства.

Таким чином, оскільки постачальник "останньої надії" є одним із обов`язкових учасників ринку електроенергії, який забезпечує стале функціонування ринку електроенергії та здійснює постачання електричної енергії категорії споживачів, визначених ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", тому його приватизація призведе до порушення правових основ та принципів функціонування ринку електричної енергії, а також до порушення Закону України "Про ринок електричної енергії" в цілому.

Так, наказом Фонду державного майна України від 11.11.2019 р. № 1140 позивача було включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2019 році, за пропозиціями Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, як уповноваженого органу управління, наданими Фонду державного майна України листами від 04.10.2019 р. № 01/12-9211 та від 12.11.2019 р. № 01/12-1047.

Наказом Фонду державного майна України від 10.08.2020 р. № 1320 було внесено зміни до додатку 7 "Перелік єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, приватизацію яких розпочато в 2018-2019 роках", затвердженого наказом Фонду державного майна України від 28.12.2019 р. № 1574, а саме виключено позицію Єдиний майновий комплекс Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

Разом з цим, в матеріалах справи містяться листи Міністерства енергетики та захисту довкілля України до Фонду державного майна України від 16.03.2020 р. № 26/1.2-19.3-6897 (вх. № 9/08413 від 18.03.2020) та (вх. 9/5385 від 20.05.2020 р.), в яких Міністерство енергетики та захисту довкілля України, як орган управління, вказує про недопущення приватизації підприємства та просить про негайне виключення його з переліків об`єктів, що підлягають приватизації, оскільки підприємство відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 р. № 1023-р визнано електропостачальником "останньої надії" до 01.01.2021 р. та його приватизація не дозволить підприємству виконувати спеціальні функції.

Отже у матеріалах справи відсутні докази перевищення Фондом державного майна України своїх повноважень, передбачених Законом України "Про Фонд державного майна України", при виданні наказу № 1320 від 10.08.2020 р.

Крім цього, позивачем не доведено яким саме правовим актам вказаний наказ Фонду державного майна України не відповідає.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги позивача є, фактично, тотожними тим доводам, які були викладені ним у позовній заяві, а відтак, вже оцінені колегією суддів вище.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 29.01.2021 р. у справі № 910/14091/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 29.01.2021 р. у справі № № 910/14091/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 12.05.2021 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В.Андрієнко

С.А. Пашкіна