ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" травня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/169/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г. при секретарі судового засідання Рижому Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Приватного підприємства "Охоронна група "КОМСЕРВІС" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Айтекс" про стягнення 3 208,00 грн.

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Мазур Р.В.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Приватне підприємство "Охоронна група "КОМСЕРВІС" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Айтекс" про стягнення 3 208,00 грн.

Ухвалою суду від 15.03.2021 року позовну заяву залишено без руху. Запропоновано Приватному підприємству "Охоронна група "КОМСЕРВІС" подати господарському суду через відділ канцелярії та документального забезпечення у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

22 березня 2021 року від Приватного підприємства "Охоронна група "КОМСЕРВІС" через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 29.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "20" квітня 2021 року.

30 березня 2021 року на адресу суду від представника Приватного підприємства "Охоронна група "КОМСЕРВІС" клопотання про повернення позовної заяви та попередньо сплаченого судового збору, оскільки інформація про відкриття судового провадження відсутня, а 23.03.2021 року на адресу позивача надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Айтекс" за підписом директора Стафійчук І.В. про поновлення дії договору №ОГ-010-ПО у зв`язку з чим спір про відшкодування вартості обладнання на сьогоднішній день відсутній.

Представник позивача в судове засідання 20.04.2021 року не з`явився, однак 19.04.2021 року подав через канцелярію суду заяву, за змістом якої представник позивача просить суд стягнути з відповідача судові витрати, які фактично понесені на момент винесення рішення в сумі 7 270,00грн., з яких 5 000,00 грн. - витрати на правничу допомогу та 2 270,00 - судового збору. Крім того, представник позивача просить суд судове засідання в справі №918/169/21 провести без його участі.

20 квітня 2021 року від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Ухвалою суду від 20.04.2021 року розгляд справи відкладено на 11.05.2021 року.

В судове засідання 11.05.2021 року представник позивача не з`явився, однак 05.05.2021 року від представника позивача надійшли заперечення проти клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Крім того, представник позивача просить суд судове засідання в справі №918/169/21 провести без участі представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі та задовольнити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до 500 грн. з підстав, зазначених у заяві та клопотанні.

В судовому засіданні 11.05.2021 року судом встановлено, що 19.04.2021 року представник позивача подав заяву про стягнення з відповідача судових витрат, які фактично понесені на момент винесення рішення в сумі 7 270,00грн., з яких 5 000,00 грн. - витрати на правничу допомогу та 2 270,00 - судового збору, оскільки 01.04.2021 року замовник повернув виконавцю його обладнання відповідно до договору №ОГ - 010 - ПО від 01.10.2018 року, що підтверджується актом прийому - передачі обладнання від 01.04.2021 року (а.с. 53).

20 квітня 2021 року від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі з огляду на те, що в даному випадку предметом спору є стягнення з відповідача вартість охоронного обладнання, а оскільки позивач забрав своє обладнання і фактично спір між сторонами врегульовано у добровільному порядку, то відповідно і відсутній предмет спору, а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Розглянувши матеріали справи та заяву про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як свідчать матеріали справи, після порушення провадження по справі відповідачем повернуто позивачу його обладнання відповідно до договору №ОГ - 010 - ПО від 01.10.2018 року, що підтверджується актом прийому - передачі обладнання від 01.04.2021 року

В даному випадку предметом спору є стягнення з відповідача вартість охоронного обладнання, а оскільки позивач забрав своє обладнання, то фактично спір між сторонами врегульовано у добровільному порядку.

Зазначені обставини свідчать про те, що на момент розгляду справи, а саме станом на 11.05.2021 року, у даній справі відсутній предмет спору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача понесених ним витрат на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 5 000,00 грн. та 2 270,00 грн. судового збору, суд виходив з такого:

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 ст. 126 ГПК України).

У позовній заяві позивач просить суд стягнути із відповідача 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

20 квітня 2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

На обгрунтування неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідач посилається на те, що дії щодо підготовки та подання до суду позовної заяви не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, що ставить під сумнів наведені у розрахунку відомості щодо розміру витрат в сумі 5 000,00грн. Окрім того, витрати заявлені без участі адвоката у судових засіданнях по справі, а лише за підготовку позовної заяви, а тому враховуючи складність справи, ціну позову, предмет доказування, кількість та зміст доказів у справі, обсяг наданих адвокатом послуг, кількість та тривалість судових засідань у справі, факт того, що позивач сам добровільно забрав обладнання у відповідача, розмір витрат на правову допомогу в цій справі в сумі 5 000,00 грн. не відповідає критерію необхідності таких витрат та розумності їхнього розміру.

05 травня 2021 року від представника позивача надійшли заперечення проти клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката з огляду на те, що позивачем у відповідності до чинного законодавства дотримано вимоги щодо отримання відшкодування витрат на правничу допомогу. Стосовно розміру вартості переліку послуг адвоката повідомлено, що це волевиявлення та домовленість двох сторін по договору про надання правової допомоги, а при встановленні вартості послуг було враховано складність справи, кваліфікація і досвід адвоката та інші обставини, а тому позивач та його представник не вбачають жодних підстав для зменшення розміру витрат правничої допомоги, яка підлягає відшкодуванню відповідачем. Додатково зазначено, що відповідач виконав свої зобов`язання в частині предмету спору після відкриття судового провадження в даній справі.

Суд, розглянувши вимогу представника позивача про стягнення з відповідача 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката, дійшов висновку, що вони підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Судом встановлено, що на підтвердження факту надання правничої допомоги та понесення витрат позивачем на професійну правову допомогу адвоката в сумі 5 000, 00 грн. представником позивача надано копії: договору № 32 про надання правової допомоги від 01.06.2019 року; додаткової угоди №2 від 01.03.2021 року до договору № 32 про надання правової допомоги від 01.06.2019 року; ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 04.03.2021 року; акту надання послуг № 04/03 від 04.03.2021 року; платіжного доручення № 222 від 05.03.2021 року на загальну суму 5 000,00 грн.; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; посвідчення адвоката України (а.с. 5-11).

Як вбачається із акту надання послуг № 04/03 від 04.03.2021 року, загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 5 000,00 грн. - за підготовку позовної заяви, пакету документів до неї та підготовка розрахунку штрафних санкцій.

5 000,00 грн. були оплачені позивачем адвокату Дешко М.М., що підтверджується копією платіжного доручення №222 від 05.03.2021 року.

За ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналіз наведених норм частини 4 статті 126 ГПК України, а також норм статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результата її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України визначено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Верховний Суд у постанові від 13.02.2019 по справі № 911/739/15 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суду необхідно надати оцінку розміру витрат сторони на правничу допомогу з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також часу, який міг би витратити адвокат на участь у судових засіданнях та вчинення інших дій, зазначених в деталізованому описі наданої правової допомоги як кваліфікований фахівець, дослідити неминучість та необхідність понесених вказаних витрат (в тому рахунку щодо підготовки адвоката до судових засідань та його участі в цих засіданнях), повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, їх належності та допустимості, доводам та запереченням сторін і, з урахуванням зауважень, викладених в цій постанові, в залежності від встановленого та вимог закону, постановити законне та обґрунтоване рішення.

Позивач просить суд стягнути із відповідача 5 000, 00 грн. за: підготовку позовної заяви, пакету документів до неї та підготовки розрахунку штрафних санкцій, з приводу чого суд зауважує наступне.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сума позову складає 3 208,00 грн., яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а отже справа № 918/169/21 є малозначною, незначної складності.

Разом з цим, важливо врахувати, що, сума, заявлена позивачем до стягнення, не включає в себе штрафних санкцій, про які зазначено в пункті 1 додаткової угоди №2 до договору про надання правничої допомоги від 01.06.2019 року № 32, обчислення яких займає багато часу та зусиль.

Беручи до уваги, що суду необхідно надати оцінку розміру витрат сторони на правничу допомогу з урахуванням всіх аспектів і складності справи, суд дійшов висновку про те, що вартість витрат за підготовку позовної заяви та пакету документів до неї є завищеною та підлягає зменшенню до 1 500,00 грн., оскільки розмір гонорару залежить від складності справи, кількості затраченого часу тощо, а даний позов про стягнення вартості обладнання по укладеному договору не є складною справою. Крім того, оскільки відповідачем добровільно повернуто обладнання по договору №ОГ-010-ПО від 01.10.2018 року, вартість якого становить суму позовних вимог позивача, а тому відпала потреба у безпосередньому доведенні адвокатом у судовому розгляді обґрунтувань позовних вимог.

З огляду на розмір заявленої в позовній заяві суми в розмірі 3 208,00 грн., яка менша за заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн., категорію складності цієї справи та враховуючи, що на даний час відсутній предмет спору, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна група "КОМСЕРВІС" на професійну правничу допомогу до 1 500,00 грн. від фактично заявлених 5 000,00 грн., що відповідатиме критерію пропорційності і розумності.

Аналогічну позицію виклав у своїй Постанові Верховний Суд від 07.08.2018 року у справі № 916/1283/17.

Щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, то згідно із ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Як встановлено судом, позивачем по справі за подання даної позовної заяви сплачено судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на те, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, судовий збір, сплачений позивачем за подання даної позовної заяви підлягає поверненню позивачу. Відтак, питання про повернення з державного бюджету судового збору, сплаченого за подачу позову, буде вирішено господарським судом у випадку надходження відповідного клопотання позивача.

Керуючись ст. 126, п. 2 ч. 1 ст. 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №918/169/19 за позовом Приватного підприємства "Охоронна група "КОМСЕРВІС" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Айтекс" про стягнення 3 208,00 грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Айтекс" (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, 19, офіс 209, ) на користь Приватного підприємства "Охоронна група "КОМСЕРВІС" (04211, м. Київ, вул. Оболонська Набережна, 11, корп. 3, ) 1 500 (одну тисячу п`ятсот) грн. 00 коп. - витрат на правову допомогу адвоката.

3. Дана ухвала є виконавчим документом у розумінні Закону України "Про виконавче провадження".

4. Стягувачем за ухвалою є Приватне підприємство "Охоронна група "КОМСЕРВІС" (04211, м. Київ, вул. Оболонська Набережна, 11, корп. 3, ).

5. Боржником за ухвалою є Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Айтекс" (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, 19, офіс 209, ).

6. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 12.05.2024 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua

Повний текст ухвали складено та підписано 12 травня 2021 року.

Суддя Романюк Ю.Г.