за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна"
до Міністерства оборони України
про внесення змін до договору
Суддя Зеленіна Н.І.
Секретар судового засідання Вовчик О.В.
Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 позов задоволено повністю, внесено зміни до договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 18.11.2020 №286/1/20/96.

31.03.2021 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" надійшла заява про розподіл судових витрат, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 70 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2021 призначено розгляд заяви на 27.04.2021.

У судовому засіданні 27.04.2021 представник позивача підтримав заяву, просив її задовольнити та покласти судові витрати на відповідача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового засідання був належним чином повідомлений. Заперечень на подану заяву, в тому числі щодо розміру судових витрат, від відповідача не надходило.

У судовому засіданні 27.04.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Приймаючи додаткове рішення у справі, суд виходив з наступного.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі задоволення позову - на відповідача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У позовній заяві позивачем не наведено попереднього обґрунтованого розрахунку судових витрат в частині зазначення наміру понести витрати на професійну правничу допомогу.

10.02.2021 від позивача надійшла заява про покладення витрат на професійну правничу допомогу на відповідача. У поданій заяві позивач зазначив, що навести орієнтовний розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу не є можливим з огляду на триваючий процес розгляду справи, конкретний розмір та докази понесення цих витрат будуть подані до проведення судових дебатів.

23.09.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про покладення на відповідача судових витрат, у якій просив покласти на відповідача судові витрати по справі, у т.ч. витрати на правничу допомогу в розмірі 70 000,00 грн за договором № 02 про надання правової допомоги від 09.12.2021.

Зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.20.21 у справі № 910/20130/20 вбачається, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем, а саме витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Судом враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України містяться у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №922/1897/18, від 24.12.2019 у справі №909/359/19, від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19.

На підтвердження понесених ним судових витрат позивач долучив до матеріалів справи:

- копію договору №02 про надання правової допомоги від 09.12.2020, який укладено між адвокатом Тележинським М.М. та ТОВ "Люкс Країна" зі змінами та додатками, предметом якого є у т.ч. представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного законодавства, з усіма правами, наданими законом стороні (позивачу, відповідачу, потерпілому) та третій особі у судовому процесі;

- копію додаткової угоди №1 від 05.03.2020 до договору про надання правової допомоги №02 від 09.12.2020, у якій визначено тарифи на послуги;

- акт наданих послуг від 09.03.2021 з найменуванням послуг, загальною вартістю 70 000,00 грн;

- детальний опис наданих адвокатом послуг згідно договору № 02 від 09.12.2020;

- копію виписки по особовому рахунку та копію платіжного доручення №411 від 09.03.2021 на підтвердження перерахування позивачем коштів на оплату правничої допомоги.

Згідно з п. 4.2 договору №02 про надання правової допомоги від 09.12.2020, клієнтом та адвокатом узгоджено, що гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатку 1 до цього Договору.

Факт наданих послуг за один календарний місяць та/або судову справу підтверджується актом наданих послуг, зразок якого є додатком 2 до цього договору (п. 4.5 договору), підставою для сплати гонорару є підписаний сторонами Акт наданих послуг (п. 4.6).

Відповідно до п. 4.7 договору, клієнт сплачує гонорар протягом 5 банківських днів, з дня наступного за днем підписання Акту наданих послуг, якщо в акті сторони не визначать інше.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 05.03.2020 до договору про надання правової допомоги №02 від 09.12.2020, вартість повного юридичного супроводу інтересів клієнта, включаючи підготовку матеріалів позову та супроводження судового процесу в суді першої інстанції у справі № 910/20130/20 становить 70 000,00 грн, ПДВ не нараховується.

09.03.2020 сторонами підписано Акт наданих послуг з переліком наданих адвокатом послуг з юридичного супроводу інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва у справі № 910/20130/20, загальною вартістю 70 000,00 грн.

Судом встановлено, що позивач надані йому послуги за підписаним сторонами актом наданих послуг від 09.03.2021 оплатив у повному обсязі 09.03.2021, що підтверджується платіжним дорученням та банківською випискою з рахунку позивача.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі 70 000,00 грн, судом враховано, що розмір гонорару визначено за погодженням адвоката з клієнтом і є фіксованим, послуги адвоката було реально надані позивачеві і це підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору та те, що адвокатом Тележинським М.М. здійснювалося представництво інтересів позивача в Господарському суді міста Києва, про що свідчать наявні у матеріалах справи протоколи судових засідань.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не надано доказів з метою доведення надмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу та не надано доказів на їх спростування, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не подано.

Враховуючи викладене, ступінь складності справи, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи №910/20130/20, і розмір таких витрат є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У зв`язку з тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/20130/20 позов задоволено повністю, на підставі статті 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги позивачу у сумі 70 000,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 130, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/20130/20 - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6, ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 20-В, офіс 1037, ідентифікаційний код 39237508) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 14.05.2021.

Суддя Н.І. Зеленіна