ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2021 р. Справа№ 911/1026/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Дикунської С.Я.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 01.04.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду Київської області від 27.10.2020 (повний текст рішення складено 02.12.2020)

у справі №911/1026/20 (суддя Саванчук С.О.)

за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Приватного акціонерного товариства «Факел»

про стягнення заборгованості у розмірі 689 737,68 грн

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом (з урахуванням здійснених уточнень) до Приватного акціонерного товариства «Факел» про стягнення 282 619,63 грн пені та 26 633,89 грн штрафу.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про виконання робіт № від 20.11.2018, що полягає у порушенні строків виконання робіт і того, що роботи за Договором виконані не у повному обсязі, що є підставою для застосування штрафних санкцій у вигляді стягнення штрафу та пені.

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Крім того, відповідач вказував на наявність підстав для зменшення штрафних санкцій на 90% з урахуванням скрутного фінансового становища підприємства та незначного строку порушеного зобов`язання, яке не призвело до понесення позивачем збитків у розмірі заявленої неустойки, про що подав до суду першої інстанції відповідне клопотання з посиланням на ст. 233 Господарського кодексу України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.10.2020 позов задоволено частково: стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Факел» на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 123 442,87 грн пені, 13316,94 грн штрафу, 4102,80 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю позивачем обставин порушення відповідачем зобов`язань за договором про виконання робіт № від 20.11.2018, що полягає у порушенні строків виконання робіт і того, що роботи за Договором виконані не у повному обсязі, що є підставою для застосування штрафних санкцій у вигляді стягнення штрафу та пені. Проте, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зменшення штрафних санкцій до 123442,87 грн. пені (50 % за обидва періоди, що заявлені позивачем, з розрахунку на суму 7554440,68 грн та на суму зобов`язання, що залишилось невиконаним - 242434,56 грн за загальним розміром нарахування пені) та 13316,94 грн штрафу (50 % від заявленого позивачем), з урахуванням скрутного фінансового становища підприємства та незначного строку порушеного зобов`язання, яке не призвело до понесення позивачем збитків у розмірі заявленої неустойки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Укртрансгаз» 21.12.2020 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 27.10.2020 у справі №911/1026/20 в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути пеню у розмірі 282 619,63 грн та штраф у розмірі 26633,89 грн. Вирішити питання щодо розподілу судового збору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні рішення в оскаржуваній частині порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки в частині зменшення штрафних санкцій не відповідають обставинам справи.

Зокрема, скаржник наголошував, що обумовлені ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України підстави для зменшення розміру штрафних санкцій - відсутні, з огляду на те, що:

- сума заявлених позивачем до стягнення з відповідача неустойки (пені) не є надмірно великою, оскільки сума виконаних з простроченням робіт становить 7 554 440,68 грн, а сума залишку невиконаних робіт становить 380 484,16 грн, а позивач здійснив нарахування штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання за договором на загальну суму 309 253,52 грн;

- на момент звернення позивача до суду першої інстанції з позовом до відповідача, останнім, як підрядником, не було виконано повний комплекс робіт за договором на загальну суму 380 484,16 грн., що підтверджується наявними матеріалами справи;

- до 01.01.2020 позивач здійснював суспільно - важливу і стратегічну функцію по своєчасному та безперебійному забезпеченню суб`єктів господарювання соціальної сфери природним газом шляхом його зберігання та транспортування магістральними трубопроводами, а тому неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань відповідач поставив позивача у невигідне становище, порушуючи умови договору, своєчасне та повне виконання якого мало вагоме значення для позивача, як підприємства газотранспортної системи.

Короткий зміст заперечень проти доводів апеляційної скарги

01.02.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача у встановлений судом апеляційної інстанції строк надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказував на законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, його відповідність нормам матеріального та процесуального права, а також відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідач наголошував, що висновки суду першої інстанції в частині зменшення розміру штрафних санкцій відповідають встановленим обставинам справи, судом враховані всі фактичні обставини, а саме: ступінь виконання зобов`язання боржником (виконані боржником робот становлять 95%), відсутність у позивача будь-яких збитків, які могли бути завдані безпосередньо невиконанням зобов`язання відповідача у даних правовідносинах.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу у справі №911/1026/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Тарасенко К.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду Київської області від 27.10.2020, розгляд справи призначено на 18.02.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.02.2021 у справі №911/1026/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 справу №911/1026/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду Київської області від 27.10.2020 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Дикунська С.Я., розгляд справи призначено на 01.04.2021.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судовому засіданні 01.04.2021 представник скаржника - Акціонерного товариства «Укртрансгаз» - надав пояснення по суті справи, просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 27.10.2020 у справі №911/1026/20 в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути пеню у розмірі 282 619,63 грн та штраф у розмірі 26633,89 грн, а також вирішити питання щодо розподілу судового збору.

В судовому засіданні 01.04.2021 представник Приватного акціонерного товариства «Факел» проти доводів апеляційної скарги заперечував, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується матеріалами справи, між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (далі - позивач, замовник) та Приватним акціонерним товариством «Факел» (далі - відповідач, підрядник) укладено договір № від 20.11.2018 (далі - Договір), згідно з яким підрядник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, відповідно до кошторисної документації, вимог чинних нормативних документів, на свій ризик виконати за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити наступну роботу: Лот 6 «Ремонт систем одоризації газу на ГРС с. Єремієвка; ГРС смт Тарутине; ГРС с. Новоградівка; ГРС с. Городнє Одеського ЛВУМГ УМГ «Прикарпаттрансгаз» (роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва).

Відповідно до пункту 2.1 Договору, загальна сума договору становить 8157505,80 грн, в т.ч. ПДВ 1359584,30 грн.

Згідно з пунктом 4.1 Договору, оплата за виконані роботи здійснюється проміжними платежами на підставі актів виконаних робіт за формами акту приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3 в строк не пізніше 30 календарних днів з дати їх підписання уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що підрядник повинен приступити до виконання робіт з моменту підписання Договору і виконати роботи, передбачені пунктом 1.1 цього Договору, в строки, визначені календарним планом, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 6.6.1 Договору, підрядник зобов`язаний виконати всі роботи в повному обсязі у строк, що передбачений умовами даного договору.

Згідно з пунктом 7.7 Договору, за порушення строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 % вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення виконання робіт понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % вартості робіт з яких допущено порушення.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.10.2019.

Відповідно до календарного плану виконання робіт: розробка та погодження з замовником програми методики приймальних випробувань першого із партії поставки зразка АКОГ. Успішне виконання приймальних робіт; розробка та погодження робочої проектної документації - 50 календарних днів; доставка обладнання згідно специфікації та виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт - 210 календарних днів.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, 24.06.2019 між сторонам підписані:

- акт приймання виконаних будівельних (розробка та погодження робочої документації) робіт № 1 за червень 2019 року на суму 55645,24 грн, підписаний 24.06.2019 представниками сторін та посвідчений печатками замовника та підрядника;

- акт № 2 за червень 2019 року на суму 55645,24 грн, підписаний 24.06.2019 представниками сторін та посвідчений печатками замовника та підрядника;

- акт № 3 за червень 2019 року на суму 55645,24 грн, підписаний 24.06.2019 представниками сторін та посвідчений печатками замовника та підрядника;

- акт № 4 за червень 2019 року на суму 55645,24 грн, підписаний 24.06.2019 представниками сторін та посвідчений печатками замовника та підрядника.

Також, як підтверджується наявними матеріалами справи, 17.07.2019 між сторонами підписані:

- акт приймання виконаних будівельних робіт (доставка обладнання згідно специфікації та виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт) № 5 за липень 2019 року на суму 5090,17 грн., підписаний 17.07.2019 представниками сторін та посвідчений печатками замовника та підрядника;

- акт вартості змонтованого устаткування на суму 1883520,00 грн. (додатково до акту № 5), підписаний 17.07.2019 представниками сторін та посвідчений печатками замовника та підрядника;

- акт № 6 за липень 2019 року на суму 5090,17 грн, підписаний 17.07.2019 представниками сторін та посвідчений печатками замовника та підрядника;

- акт вартості змонтованого устаткування на суму 1883520,00 грн (до акту № 6), підписаний 17.07.2019 представниками сторін та посвідчений печатками замовника та підрядника;

- акт № 7 за липень 2019 року на суму 5090,17 грн., підписаний 17.07.2019 представниками сторін та посвідчений печатками замовника та підрядника;

- акт вартості змонтованого устаткування на суму 1883520,00 грн. (до акту № 7), підписаний 17.07.2019 представниками сторін та посвідчений печатками замовника та підрядника;

- акт № 8 за липень 2019 року на суму 5090,17 грн, підписаний 17.07.2019 представниками сторін та посвідчений печатками замовника та підрядника;

- акт вартості змонтованого устаткування на суму 1883520,00 грн (до акту № 8), підписаний 17.07.2019 представниками сторін та посвідчений печатками замовника та підрядника.

З урахуванням вимог пункту 5.1 Договору та погодженого сторонами плану виконання, кінцевий строк виконання вимог розділу 3 погодженого плану визначено 18.06.2019.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків, в межах вимог апеляційної скарги.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.10.2020 позов задоволено частково: стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Факел» на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 123 442,87 грн пені, 13316,94 грн штрафу, 4102,80 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Укртрансгаз» 21.12.2020 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 27.10.2020 у справі №911/1026/20 в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути пеню у розмірі 282 619,63 грн та штраф у розмірі 26633,89 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції здійснює апеляційний розгляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 194 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір, який за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з статтею 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

За статтею 839 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з пунктом 7.7 Договору, за порушення строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 % вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення виконання робіт понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % вартості робіт з яких допущено порушення.

Отже, з урахуванням дати закінчення строку виконання робіт - 18.06.2019 та дати підписання актів виконаних робіт - 17.07.2019, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем правомірно нарахована на підставі пункту 7.7 Договору пеня за порушення строків виконання робіт.

Відтак, з порушенням строку на період з 19.06.2019 по 16.07.2019 виконані роботи вартістю 7554440,68 грн. (за актами приймання виконаних робіт за липень 2019 року: № 5, №6, № 7, № 8).

З урахуванням наведеного, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що він є невірним, оскільки дні 18.06.2019 (останній день строку виконання робіт) та 17.07.2019 (день прийняття робіт) - не включаються до періоду прострочення, у зв`язку з чим підстави для нарахування пені у вказані дні спірного періоду - відсутні.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення показників з урахуванням сум, строків та ставок нарахувань, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 211 524,34 грн, і в цій частині вимоги позивача є обґрунтованими.

Крім того, як підтверджується наявними матеріалами справи, відповідачем порушено строк виконання робіт після 19.06.2019, при цьому, як стверджує позивач, сума прострочених робіт складає 380 484,16 грн, а відповідач вважає, що базою нарахування штрафних санкцій є сума 242434,56 грн (з урахуванням вартості робіт, виконання яких підтверджується актами приймання виконаних робіт за липень 2020 року: № 1 на суму 62934,56 грн, № 2 на суму 60084,60 грн, № 3 на суму 59363,32 грн, № 4 на суму 60052,08 грн та довідкою про вартість виконаних робіт на суму 242434,56 грн, які підписані уповноваженим представниками сторін 31.07.2020).

В свою чергу, суд апеляційної інстанції стосовно суми, на яку має бути нарахована пеня, вважає необґрунтованими твердження відповідача про її зменшення на вартість робіт, які були вже фактично виконані у спірний період, проте, акти здавання-приймання таких робіт не були юридично оформлені між сторонами, з огляду на порядок прийняття підрядних робіт від підрядника замовником, що встановлений як Договором, так і статтею 882 Цивільного кодексу України - шляхом оформлення акту, підписаного обома сторонами, при цьому, доводів ухилення замовника від прийняття таких робіт, - не надано.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у період, за який позивачем заявляються штраф і пеня, в частині позовних вимог з 19.06.2019 по 02.12.2019, не підлягають врахуванню при визначенні бази суми нарахування за актами за липень 2020 року. Крім того, доводи відповідача про зменшення суми, на яку нараховуються штрафні санкції на вартість робіт, потреба в яких відпала (зокрема, внаслідок того, що новий підрядник позивача, який після відповідача продовжував виконувати роботи, що не виконав відповідач, також не виконував ці роботи) чи тих, які були виконані, проте, прийняття їх позивачем не оформлено відповідним актом, що відповідач підтверджував, у тому числі, заявою свідка, з огляду на те, що новацій правочину сторін щодо обсягу робіт, не здійснено і на порядок прийняття підрядних робіт.

Суд апеляційної інстанції при визначенні бази нарахування враховано, що обома сторонами не заперечуються ні обсяги, ні вартість виконаних робіт за актами за червень-липень 2019 року, ані акти за липень 2020 року.

З огляду на викладене, здійснений позивачем розрахунок штрафу у розмірі 26 633,89 грн та пені у розмірі 63 540,85 грн, що нараховані на суму 380484,16 грн, - є обґрунтованим, арифметично вірним щодо сум, строків та ставок нарахувань, та узгоджується з наявними у справі доказами, у зв`язку з чим вимоги позивача у наведеній частині є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, з урахуванням позовних вимог позивача згідно заяви від 20.07.2020, яка прийнята до розгляду судом першої інстанції згідно ухвали від 28.07.2020, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 26 633,89 грн. штрафу та загалом 275 065,19 грн пені (211 524,34 грн пені , нарахованої на період з 19.06.2019 по 16.07.2019 щодо суми прострочення за виконаними роботами вартістю 7554440,68 грн. (за актами приймання виконаних робіт за липень 2019 року: № 5, №6, № 7, № 8) + 63 540,85 грн пені, що нараховані на суму 380484,16 грн). В решті вимог щодо стягнення пені - слід відмовити 7 554,44 грн у зв`язку з їх безпідставністю нарахування.

В свою чергу, відповідач вказував на наявність підстав для зменшення штрафних санкцій на 90% з урахуванням скрутного фінансового становища підприємства та незначного строку порушеного зобов`язання, яке не призвело до понесення позивачем збитків у розмірі заявленої неустойки, про що подав до суду першої інстанції відповідне клопотання з посиланням на ст. 233 Господарського кодексу України.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій мотивовано тим, що позивач не зазнав збитків внаслідок прострочення виконання відповідачем робіт за договором, врахуванню також підлягає ступінь виконання відповідачем зобов`язань за договором, незначний період прострочення, наявність забезпечення банківською гарантіє зобов`язань за договором, а також фінансовою збитковістю відповідача, на підтвердження чого подано фінансову звітність, які свідчить про залучення кредитних коштів для стабілізації фінансової діяльності.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку про наявність підстав для зменшення штрафних санкцій до 123442,87 грн пені (50 % за обидва періоди, що заявлені позивачем, з розрахунку на суму 7554440,68 грн та на суму зобов`язання, що залишилось невиконаним - 242434,56 грн за загальним розміром нарахування пені) та 13316,94 грн штрафу (50 % від заявленого позивачем), з урахуванням скрутного фінансового становища підприємства та незначного строку порушеного зобов`язання, яке не призвело до понесення позивачем збитків у розмірі заявленої неустойки.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Укртрансгаз» 21.12.2020 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 27.10.2020 у справі №911/1026/20 в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути пеню у розмірі 282 619,63 грн та штраф у розмірі 26633,89 грн.

Суд апеляційної інстанції дослідивши наявні матеріали справи та доводи учасників справи в цій частині, не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України в контексті спірних правовідносин, вважає висновки суду першої інстанції у наведеній частині помилковими з огляду на наступне.

Частинами 1 та 2 статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; строк прострочення виконання; наслідки порушення зобов`язання, відповідність / невідповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінку винної особи (в тому числі, вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій - є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи дійшов висновку, що наведені відповідачем доводи в обґрунтування підстав зменшення пені та штрафу - не є підставами для застосування ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України в контексті спірних правовідносин, оскільки відсутність у позивача збитків внаслідок прострочення виконання відповідачем робіт за договором та незначний період прострочення - жодним чином не обґрунтовують прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань за договором.

Крім того, доводи відповідача про наявність забезпечення банківською гарантіє зобов`язань за договором свідчать про те, що відповідач прийняв на себе зобов`язання перед позивачем гарантувати виконання зобов`язань за договором, проте, наявність банківської гарантії не може виступати підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання умов договору шляхом зменшення розміру пені та штрафу на підставі ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України в контексті спірних правовідносин.

Стосовно доводів відповідача про фінансову збитковість його діяльності, на підтвердження чого подано фінансову звітність, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно долученої податкової декларації з податку на прибуток, відповідачем задекларовано зокрема, дохід від будь-якої діяльності в сумі 73 775 685 грн (код рядка 01), чим спростовуються його посилання на наявну збитковість підприємства.

Стосовно наявності непогашених залучених кредитних коштів перед фінансовими установами, суд апеляційної інстанції зазначає, що в підтвердження вказаної обставини відповідачем подано лише копії певних кредитних договорів, без долучення будь-яких інших доказів стосовно фінансового стану їх виконання, а також долучено довідку від 17.08.2020 № 106/1056 про наявність заборгованості, складену та підписану лише директором та головним бухгалтером відповідача. Наведені докази ні кожен окремо, ні в сукупності не приймаються судом апеляційної інстанції в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, як належні та допустимі докази складного фінансового стану відповідача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стосовно наявності обумовлених законом підстав для зменшення на 50% пені та штрафу, у зв`язку з чим рішення суду у наведеній частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення 26 633,89 грн штрафу та 275 065,19 грн пені, з відмовою у стягненні 7 554,44 грн пені, з урахуванням мотивів даної постанови.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, найшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи (стосовно відсутності виняткових обставин для зменшення пені та штрафу на 50%), за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, а також при ухваленні рішення в оскаржуваній частині судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права (ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України) та порушення норм процесуального права (ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині 26 633,89 грн. штрафу та 275 065,19 грн. пені, з відмовою у стягненні 7 554,44 грн. пені, як безпідставно нарахованої.

Розподіл судових витрат

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог за позовом та апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду Київської області від 27.10.2020 (повний текст рішення складено 02.12.2020) у справі № 911/1026/20 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 27.10.2020 (повний текст рішення складено 02.12.2020) у справі № 911/1026/20 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Приватного акціонерного товариства «Факел» - задовольнити частково.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Факел» (08500, Київська обл., м. Фастів, Промвузол, ) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, ) 275 065 (двісті сімдесят п`ять тисяч шістдесят п`ять) грн 19 коп. пені, 26 633 (двадцять шість тисяч шістсот тридцять три) грн 89 коп. штрафу, 4525,48 (чотири тисячі п`ятсот двадцять п`ять) грн 48 коп. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Факел» (08500, Київська обл., м. Фастів, Промвузол, ) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, ) 6788,24 (шість тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн 24 коп. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

6. Матеріали справи №911/1026/20 повернути до Господарського суду Київської області, доручивши останньому видати накази на виконання даної постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання повного тексту 14.05.2021 після виходу суддів з відпустки.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Я. Дикунська

Є.Ю. Шаптала