номер провадження справи 17/26/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 Справа № 908/445/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/445/21

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалскладсервіс", 69081, м. Запоріжжя, вул. Панфьорова, буд. 211

адреса для листування: 69006, м. Запоріжжя, а/с

до відповідача: державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133

про стягнення 118 553,84 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

22.02.21 до господарського суду Запорізької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Універсалскладсервіс" (далі ТОВ "Універсалскладсервіс") з позовною заявою за вих. від 22.02.21 про стягнення з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (надалі ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС") заборгованості за договором поставки продукції від 07.04.20 № 132(7)20УК, з якої: 114 878,40 грн. основного боргу, 832,76 грн. 3 % річних та 2 842,68 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки продукції від 07.04.20 № 132(7)20УК в частині оплати поставленої позивачем відповідачу у період з 21.04.20 по 09.01.20 продукції. У зв`язку із порушенням відповідачем грошового зобов`язання за договором позивач просить суд стягнути з відповідача 114 878,40 грн. основного боргу, а також 832,76 грн. 3 % річних та 2 842,68 грн. інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.21, зазначену позовну заяву передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 01.03.21 судом позовну заяву ТОВ "Універсалскладсервіс" за вих. від 22.02.21 прийнято до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/445/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Частиною 1 ст. 251 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно із ч. 5 та ч. 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Як свідчать наявні матеріали справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін ні позивач, ні відповідач суду не надали. Докази зворотнього в матеріалах цієї справи відсутні.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач у позовній заяві за вих. від 22.02.21 зазначив, що 07.04.20 між ТОВ "Універсалскладсервіс" та ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС" було укладено договір поставки продукції № 132(7)20. На виконання взятих на себе зобов`язань за вказаним договором від 07.04.20 постачальник - ТОВ "Універсалскладсервіс" вчасно, у погодженому сторонами обсязі та номенклатурі поставив продукцію покупцю - ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС" на загальну суму 152 434,80 грн., а також дотримався визначених договором формальних передумов для розрахунків, що підтверджується документами. В свою чергу, покупець - ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС", у визначений договором порядок та спосіб, прийняв продукцію без зауважень, що підтверджується видатковими накладними. Разом з цим, ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС" лише частково оплатив поточну заборгованість за поставлену продукцію в розмірі 37 556,40 грн., що підтверджується відповідними актами звірки взаємних розрахунків, підсумковою випискою по особовому банківському рахунку ТОВ "Універсалскладсервіс", первинними документами. Поточна (дотепер непогашена) заборгованість відповідача становить 114878,40 грн. Представник позивача зазначає, що 30.11.20, позивач звернувся до відповідача із обґрунтованою претензією (вих. № 1120-30-02) про сплату заборгованості за договором. Із письмової відповіді відповідача (вих. № 28-23/28063) від 29.12.20, вбачається, що вищевказана претензія ТОВ "Універсалскладсервіс" (вих. № 1120-30-02) від 30.11.20 - була залишена адресатом без задоволення. 09.02.21 позивач знову звернувся до відповідача з повторною претензією (вих. № 090221-01) про сплату заборгованості за договором поставки продукції № 132(7)20 УК від 07.04.20, яка була залишена адресатом без відповіді та задоволення. Таким чином, позивач звернувся до суду та просить суд стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС" заборгованості за договором поставки продукції від 07.04.20 № 132(7)20УК, з якої: 114 878,40 грн. основного боргу, 832,76 грн. 3 % річних, 2 842,68 грн. інфляційних втрат.

16.03.21 до суду надійшов відзив за вих. від 12.03.21 № 28-23/5767, в якому представник відповідача зазначає, що дійсно між ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС" та ТОВ "Універсалскладсервіс" укладений договір поставки продукції № 132(7)20УК від 07.04.20 / 53-121-01-08-20-09261 від 15.04.20 загальною вартістю 157 800,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 26 300,00 грн.). Пунктом 3.2 Договору встановлено, що розрахунок за поставлену продукцію, здійснюється на протязі 120 календарних днів з моменту поставки шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках і порядку. При цьому, відповідно до п. 4.4 Договору, Постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкових накладних чинним законодавством, з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». До договору не вносились зміни щодо строку і порядку оплати за поставлену продукцію. Згідно із п. п. 1.1, 1.4 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 28.09.20), строк поставки продукції вартістю 157 800,00 грн. (з ПДВ): квітень 2020 - жовтень 2020. Відповідно до п. 4.2 договору, поставка продукції відбувається в строк, зазначений у п. 1.4, партіями за потреби Покупця. Оплата продукції за окремими партіями Договором не передбачена. Виходячи зі змісту п. п. 1.1, 3.2 договору та вищевказаних норм чинного законодавства України, сторонами погоджені строки та порядок оплати за поставлену продукцію. Таким чином, відповідач вважає, що строк оплати ціни продукції розпочинається з 10.10.20, оскільки остання партія продукції була поставлена відповідачу 09.10.20 та відповідно до п. 3.2 договору сплачується протягом 45 днів. Крім того, строк оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ сторонами в договорі не встановлений. Вимога ТОВ "Універсалскладсервіс" щодо сплати частини вартості продукції у в розмірі суми ПДВ 25 405,80 грн. до відповідача не надходила. Отже, відповідач вважає, що строк оплати ПДВ у відповідача за договором не настав, а отже, як наслідок, прострочення виконання відповідачем зобов`язання зі сплати суми ПДВ по договору, позивачем не доведено. Крім того, представник відповідача зазначає, що посилання позивача на Акт звірки взаємних розрахунків за період 07.04.20 по 23.12.20 (копія якого додана до позовної заяви) не може вважатись належним доказом, що підтверджує наявність простроченої заборгованості у сумі 114 878,40 грн., оскільки цей Акт є документом, за яким відображається бухгалтерський облік операцій підприємств, не підписаний зі сторони відповідача та ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС" сплатив поставлену продукцію 19.02.21 на суму 38 503,20 грн.

згідно з п/д № 1306 від 18.02.21 (видаткова накладна 5-201301 від 13.05.20, прибутковий документ/наказ/№7/405/107 від 14.05.20). Тому, відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

24.03.21 до суду надійшла відповідь за вих. від 24.03.21 на відзив, в якій представник позивача зазначив, що підготовку даної справи до судового розгляду, стороною позивача було завершено 18.02.21, про що свідчить платіжне доручення № 5 від 18.02.21 про сплату судового збору. Вже після цього, а саме 19.02.21, відповідачем було частково сплачено суму основного боргу за Договором в розмірі 38 503,20 грн. (оплата за видатковою накладною № 5-201301 від 13.05.20), вказане також додатково підтверджується підсумковою випискою по особовому рахунку ТОВ "Універсалскладсервіс" за 19.02.21 та актуальним Актом звірки взаємних розрахунків. Також, позивач звернув увагу суду на те, що сума основного боргу за договором була сплачена відповідачем частково, у т.ч. з урахуванням ПДВ, що підтверджує доводи і аргументи позовної заяви не тільки щодо самого факту наявності основного боргу і його розміру, а й щодо механізму його формування. В свою чергу, представник позивача вважає, що зазначене повністю і об`єктивно спростовує аргументи відзиву відповідача.

01.04.21 до суду надійшло заперечення за вих. від 30.03.21 № 28-23/7397 на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача надав заперечення на відповідь позивача за вих. від 24.03.21 на відзив та просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи за № 908/445/21 дозволяють розглянути справу по суті спору.

За таких обставин, спір у справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 11.05.21.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

07.04.20 між товариством з обмеженою відповідальністю "Універсалскладсервіс" (Постачальник) та державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (Покупець) укладено договір поставки продукції № 132(7)20УК, за умовами якого (п. 1.1 договору) Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і сплатити продукцію визначену у п 1.1 договору у загальній сумі 157 800,00 грн.

Згідно із п. 1.4 договору (з урахуванням додаткової угоди від 28.09.20 № 1), строк поставки продукції: квітень 2020 - жовтень 2020 року.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що вартість договору складає 131 500,00 грн. крім того ПДВ 20 % - 26 300,00 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору, розрахунок за поставлену продукцію здійснюється на протязі 120 календарних днів з моменту поставки шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, Оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Поставка продукції відбувається в строк зазначений у п. 1.4, партіями за потреби Покупця (п. 4.2 договору).

Згідно із п. 4.3 договору, Продукція, що поставляється, повинна супроводжуватись наступними документами:

а) видаткова накладна - 3 примірника;

б) сертифікат якості або сертифікат аналізу, виданий підприємством-виробником (українською чи російською мовою);

в) рахунок-фактура.

У відповідності до п. 4.4 договору, Постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкових накладних чинним законодавством, з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса Покупця для листування в рамках адміністрування ПДВ: . У випадку відсутності реєстрації в ЄРПН Постачальником електронної податкової накладної у встановлений Податковим кодексом України строки, Покупець має право в односторонньому порядку зменшити вартість договору, передбачену п. п. 1.1 та 3.1 цього договору на суму ПДВ від вартості продукції, за якою допущене таке невиконання. Постачальник зобов`язаний вказувати в податковій накладній позначення одиниці вимірювання продукції, що поставляється за договором, згідно з вимогами «Класифікатиору системи позначень одиниць вимірювання та обліку», ДК 011-96, затв. наказом Держстандарту України від 09.01.97 № 8».

Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом 12 місяців з моменту підписання (п. 12.1 договору).

ТОВ "Універсалскладсервіс" поставило ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС" продукцію на загальну суму 152 434,80 грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме:

- від 21.04.20 № 4-202101 на суму 37 556,40 грн.;

- від 13.05.20 № 5-201301 на суму 38 503,20 грн.;

- від 20.07.20 № 7-202001 на суму 39 765,60 грн.;

- від 09.10.20 № 10-200901 на суму 36 609,60 грн.

30.11.20 ТОВ "Універсалскладсервіс" направило ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС" претензію за вих. від 30.11.20 № 1120-30-02 з вимогою протягом 5 банківських днів з дня отримання цієї претензії сплатити на користь позивача борг з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 79 435,65 грн.

ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС" в свою чергу, надало ТОВ "Універсалскладсервіс" відповідь за вих. від 29.12.20 № 28-23/28063 на претензію, в якій зазначило, що претензійні вимоги не підлягають задоволенню оскільки при розрахунку суми заборгованості позивачем не враховано умови договору щодо порядку оплати частинами вартості продукції у розмірі суми ПДВ та відсутність у ньому умов оплати продукції партіями.

09.02.21 ТОВ "Універсалскладсервіс" направило ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС" претензію за вих. від 09.02.21 № 090221-01, в якій вимагає у останнього протягом 5 банківських днів з дня отримання цієї претензії сплатити на користь позивача борг з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 157 071,72 грн.

18.02.21 ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС" здійснило оплату суми заборгованості у розмірі 38 503,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 18.02.21 № 1306.

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази) суд дійшов висновку про наступне.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 174 Господарського кодексу України (ГК України) закріплено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Факт здійснення поставки товару підтверджується належним чином засвідченими копіями видаткових накладних на загальну суму 152 434,80 грн. з ПДВ, які знаходяться в матеріалах справи.

Сторонами в своїх письмових поясненнях не заперечувався та не оспорювався факт того, що відповідачем прийнято товар на загальну суму 152 434,80 грн. з ПДВ без зауважень щодо кількості та якості поставленого товару. Доказів зворотнього матеріали цієї справи не містять та сторонами суду не надано.

Як зазначалось вище у тексті цього рішення, за п. 3.2 договору, розрахунок за поставлену продукцію здійснюється на протязі 120 календарних днів з моменту поставки шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Однак, відповідач свого обов`язку щодо повної сплати позивачу за поставлену продукцію обумовленого у договорі не виконав сплативши лише 22.09.20 - 37 556,40 грн. (про що зазначено в позовній заяві позивачем) та 18.02.21 - 38 503,20 грн. (що підтверджується копією платіжного доручення, яке долучено до матеріалів справи). Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Проаналізувавши умови договору, у т.ч. його п. 4.4, суд дійшов висновку, що Постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкових накладних чинним законодавством, з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса Покупця для листування в рамках адміністрування ПДВ: . У випадку відсутності реєстрації в ЄРПН Постачальником електронної податкової накладної у встановлений Податковим кодексом України строки, Покупець має право в односторонньому порядку зменшити вартість договору, передбачену п. п. 1.1 та 3.1 цього договору на суму ПДВ від вартості продукції, за якою допущене таке невиконання. Постачальник зобов`язаний вказувати в податковій накладній позначення одиниці вимірювання продукції, що поставляється за договором, згідно з вимогами «Класифікатиору системи позначень одиниць вимірювання та обліку», ДК 011-96, затв. наказом Держстандарту України від 09.01.97 № 8».

Відповідно до абз. 6 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Зазначення у п. 3.2 договору про те, що оплата покупцем частини вартості товару в розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку, не змінює загального строку для оплати товару, встановленого в п. 3.2 договору, який обчислюється з моменту поставки товару та становить 120 календарних днів, оскільки згідно з п. 4.4. договору лише у випадку відсутності реєстрації в ЄРПН електронної податкової накладної в термін визнаний ПК України надає право покупцю в односторонньому порядку зменшити ціну договору передбачену п. п. 1.1 та 3.1 договору на суму ПДВ.

При цьому, судом враховано, що розділом 3 договору, яким визначено умови і порядок оплати, не передбачено обов`язку постачальника надсилати покупцю на його електронну адресу податкові накладні разом із електронною квитанцією про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Як свідчать матеріали цієї справи, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, а саме поставив відповідачеві товар у загальній сумі 152 434,80 грн. (з урахуванням суми ПДВ) та відповідно до встановленого Податковим кодексом України порядку зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не заперечувалось відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Разом з тим, відповідач (у строк визначений п. 3.2 договору) з позивачем не розрахувався, сплативши лише 22.09.20 - 37 556,40 грн. (про що зазначено в позовній заяві позивачем) та 18.02.21 - 38 503,20 грн. (що підтверджується копією платіжного доручення, яке долучено до матеріалів справи), що свідчить про порушенням відповідачем своїх договірних зобов`язань.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 114 878,40 грн. основного боргу за поставку продукції, однак позивачем не враховано, що відповідачем 18.02.21 частково сплачено суму основної заборгованості у розмірі 38 503,20 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем надіслано позовну заяву відповідачу та суду 22.02.21, тобто після сплати відповідачем частини суми основної заборгованості не врахувавши її у своєму розрахунку.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що представником відповідача не заперечувався та не оспорювався факт того, що відповідачем прийнято товар на загальну суму 152 434,80 грн. без зауважень щодо кількості та якості поставленого товару за договором поставки продукції, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача щодо стягнення з відповідача 76 375,20 грн. суми основного боргу.

Як наслідок, судом частково задовольняється вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу, а саме 76 375,20 грн.

В іншій частині позову щодо стягнення основного боргу судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2 842,68 грн. інфляційних втрат та 832,76 грн. 3 % річних.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Позивачем за прострочення виконання грошового зобов`язання заявлено до стягнення 3 % річних в сумі 832,76 грн. за період з 11.09.20 по 18.02.21 та індекс інфляції в сумі 2 842,68 грн. за загальний період з вересня 2020 р. по січень 2021 р. включно (розрахунки містяться в матеріалах справи).

Перевіривши розрахунок за допомогою комп`ютерної юридичної інформаційно-пошукової системи «ЗАКОНОДАВСТВО», судом визначено, що сума заявлена позивачем до стягнення 832,76 грн. 3 % річних та 2 842,68 грн. інфляційних втрат за вказані вище періоди є обґрунтованими та доведеними.

Отже, вимоги позивача в частині 3 % річних у розмірі в розмірі 832,76 грн. та вимоги щодо стягнення 2 842,68 грн. індексу інфляції задовольняються в повному обсязі.

Заперечення відповідача викладені у відзиві за вих. від 12.03.21 № 28-23/5767 на позовну заяву щодо розрахунків 3 % річних та інфляційних втрат судом не приймаються до уваги, оскільки дати прийняття відповідачем товару, зазначені останнім на кожній видатковій накладній та співпадають з періодом розрахунку позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 29, 30, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалскладсервіс" (69081, м. Запоріжжя, вул. Панфьорова, буд. 211, ) - 76 375 (сімдесят шість тисяч триста сімдесят п`ять) грн. 20 коп. основної заборгованості, 832 (вісімсот тридцять дві) грн. 76 коп. 3 % річних, 2 842 (дві тисячі вісімсот сорок дві) грн. 68 коп. індексу інфляції та 1 532 грн. 70 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 17.05.2021

Суддя В.Л. Корсун