УХВАЛА

м. Київ

17.05.2021Справа № 910/6343/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська хокейна ліга";

про забезпечення позову.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська хокейна ліга";

до Всеукраїнської громадської організації "Федерація хокею України";

про визнання договору дійсним.

Суддя О.В. Мандриченко

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська хокейна ліга" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Всеукраїнської громадської організації "Федерація хокею України" у якому просить суд:

- визнати недійсним правочин з одностороннього розірвання договору про співпрацю від 05.09.2019 р. між Всеукраїнською громадською організацією "Федерація хокею України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська хокейна ліга", вчинений Всеукраїнською громадською організацією "Федерація хокею України" листом № 76/1/21 від 07.04.2021;

- визнати дійсним договір про співпрацю від 05.09.2019 р. між Всеукраїнською громадською організацією "Федерація хокею України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська хокейна ліга" та правовідносини триваючими (чинними);

- зобов`язати Всеукраїнську громадську організацію "Федерація хокею України" здійснювати організацію проведення чемпіонату України з хокею з шайбою сезону 2021- 2022 спільно з Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська хокейна ліга" згідно статей 3 та 4 договору про співпрацю від 05.09.2019 р. укладеного між ними.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що всупереч умовам договору про співпрацю від 05.09.2019 та чинного законодавства України, відповідач безпідставно вчинив односторонній правочин щодо розірвання договору шляхом направлення листа від 07.04.2021 №76/1/21 та фактично припинив виконувати умови договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2021 прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.05.21.

Через відділ діловодства суду 23.05.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська хокейна ліга" подана заява про забезпечення позову, у якій заявник в якості забезпечення позову у справі просить суд заборонити Всеукраїнській громадській організації «Федерація хокею України» до набрання рішення суду законної сили у будь-який спосіб та формі самостійно або із залученням інших осіб:

- вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська хокейна ліга», при виконанні ним зобов`язань Договору про співпрацю від 05.09.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська хокейна ліга» та Всеукраїнською громадською організацією «Федерація хокею України»;

- вчиняти дії, без участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська хокейна ліга», як співорганізатора, передбачені пунктом 4.1.3 вказаного Договору, а саме здійснювати прийом заявок від учасників (хокейних клубів) на участь в національному чемпіонаті України з хокею в сезоні 2021-2022 років та здійснювати будь- які дії чи приймати рішення пов`язані з цим;

- вчиняти дії, без участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська хокейна ліга», як співорганізатора, передбачені пунктом 4.1.2 вказаного Договору, а саме укладати Договори з учасниками (хокейними клубами) на участь у чемпіонаті, в сезоні 2021-2022 років та здійснювати будь-які дії чи приймати рішення пов`язані з цим.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (пункт 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами(частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Позовні вимоги у даній справі обґрунтовані безпідставною відмовою відповідача від договору про співпрацю від 05.09.2019, вчиненою шляхом направлення листа №76/1/21 від 07.04.2021, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про визнання правочину щодо односторонньої відмови недійсним та спонукання відповідача до виконання умов такого договору.

Судом встановлено, що 05.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська хокейна ліга" та Всеукраїнської громадської організації "Федерація хокею України" було укладено договір про співпрацю, предметом договору є співпраця між ФХУ та ТОВ УХЛ з метою популяризації професійного хокею в Україні в рамках офіційного спортивного заходу - чемпіонату України з хокею з шайбою (надалі - Чемпіонат), зокрема, позивача було наділено правами та обов`язками співорганізатора проведення чемпіонатів відповідно до умов, визначених договором.

Пунктом 9.1. договору від 05.09.2019 сторони встановили термін дії цього договору, а саме: початок - 01 серпня 2019 року, закінчення - 30 квітня 2022 року.

Заявник вказує, що всупереч умовам договору від 05.09.2019 та чинного законодавства України, відповідач вчинив односторонній правочин щодо розірвання такого договору, який позивач просить визнати недійсним у своєму позові.

Суд відзначає, що оскільки судове рішення у разі задоволення такої позовної вимоги не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 по справі №910/1040/18.

Отже, предметом спору у даній справі є, фактично, спір щодо припинення дії договору про співпрацю від 05.09.2019, і підстави забезпечення позову не обмежуються лише пов`язаністю з позовною вимогою і статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість забезпечення позову не лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Як вказує позивач у поданій заяві, основною метою, яку намагалися досягти сторони під час укладення такого договору - це спільна участь у підготовці та проведення чемпіонатів України з хокею з шайбою, зокрема, в сезоні 2021-2022.

При цьому, позиція відповідача щодо дострокового розірвання в односторонньому порядку договору про співпрацю від 05.09.2019 обмежує позивача у здійснення своїх повноважень щодо співорганізації чемпіонату в сезоні 2021-2022.

З матеріалів справи вбачається, що Федерацією хокею України розпочато одноосібну підготовку до національного чемпіонату України з хокею в сезоні 2021-2022 років, що підтверджується інформацією, викладеною на офіційній інтернет сторонці відповідача, про прийом заявок від хокейних клубів на участь в національному чемпіонаті України з хокею в сезоні 2021-2022 років без участі співорганізатора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська хокейна ліга".

Однак, відповідно до п. 4.1.2. та 4.1.3 договору про співпрацю між відповідачем та позивачем, саме позивач має повноваження бути стороною договорів із командами, які братимуть участь у Чемпіонаті, та забезпечувати команди усією необхідною організаційною інформацією, а також приймати заявки (допуск) команд для участі в Чемпіонаті з подальшою передачею їх Відповідачу на затвердження.

На підставі викладеного позивач просить суд до набрання рішення суду законної сили заборонити відповідачу вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська хокейна ліга» при виконанні ним зобов`язань Договору про співпрацю від 05.09.2019 року; вчиняти дії, без участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська хокейна ліга» як співорганізатора, передбачені пунктом 4.1.3 вказаного Договору, а саме здійснювати прийом заявок від учасників (хокейних клубів) на участь в національному чемпіонаті України з хокею в сезоні 2021-2022 років та здійснювати будь- які дії чи приймати рішення пов`язані з цим, а також вчиняти дії передбачені пунктом 4.1.2 вказаного Договору, а саме укладати договори з учасниками (хокейними клубами) на участь у чемпіонаті, в сезоні 2021-2022 років та здійснювати будь-які дії чи приймати рішення пов`язані з цим.

Наведені заходи забезпечення позову у даній справі, на думку позивача, є необхідним, оскільки у випадку задоволення позову порушені права позивача, які матимуть місце протягом судового розгляду справи, не можуть бути відновлені після набрання рішенням суду законної сили, позивач фактично буде позбавлений можливості виконати умови договору про співпрацю від 05.09.2019 року, оскільки спортивні змагання мають відбуватись виключно за розкладом, у встановлені періоди часу.

Суд звертає увагу на те, що згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно приписів ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

З огляду на те, що предметом цього спору є встановлення правомірності чи неправомірності дій відповідача, спрямованих на припинення правовідносин за договором від 05.09.2019, суд приходить до висновку про відповідність та співрозмірність заявлених позивачем заходів забезпечення позову.

Таким чином, у даному випадку, за висновками суду, застосування такого заходу забезпечення позову як заборона відповідачу вчиняти певні дії направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання.

Суд зазначає, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, необхідним для попередження подальших неправомірних дій, про усунення яких позивач просить в позові, і такий захід забезпечення позову не вирішує наявності будь-якого права. Крім того, вказаний спосіб забезпечення позову покликаний на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову з огляду на предмет спору, правову природу спірних правовідносин.

Вжиття заявлених у заяві заходів забезпечення позову не зумовлює жодним чином фактичного вирішення спору по суті, оскільки: спрямоване виключно на збереження існуючого становища Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська хокейна ліга" до вирішення спору в даній справі; має тимчасовий характер, спрямоване виключно на забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позову та недопущення його негативних наслідків для позивача; у даному випадку наявний зв`язок між вжитим заходами забезпечення позову і предметом позову; заявлені заходи забезпечення позову є співмірними та адекватними із заявленими позовними вимогами.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська хокейна ліга" про забезпечення позову задовольняється судом у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська хокейна ліга" про забезпечення позову задовольнити повністю.

2. Заборонити Всеукраїнській громадській організації «Федерація хокею України» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 11-Б, ) до набрання рішення суду у справі № 910/6343/21 законної сили у будь-який спосіб та формі самостійно або із залученням інших осіб:

- вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська хокейна ліга» (юридична адреса: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24, прим. 8 ), при виконанні ним зобов`язань Договору про співпрацю від 05.09.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська хокейна ліга» та Всеукраїнською громадською організацією «Федерація хокею України»;

- вчиняти дії, без участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська хокейна ліга» (юридична адреса: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24, прим. 8, ), як співорганізатора, передбачені пунктом 4.1.3 вказаного Договору, а саме здійснювати прийом заявок від учасників (хокейних клубів) на участь в національному чемпіонаті України з хокею в сезоні 2021-2022 років та здійснювати будь- які дії чи приймати рішення пов`язані з цим;

- вчиняти дії, без участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська хокейна ліга» (юридична адреса: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24, прим. 8, ), як співорганізатора, передбачені пунктом 4.1.2 вказаного Договору, а саме укладати Договори з учасниками (хокейними клубами) на участь у чемпіонаті, в сезоні 2021-2022 років та здійснювати будь-які дії чи приймати рішення пов`язані з цим.

3. Стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська хокейна ліга» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24, прим. 8; ).

4. Боржник - Всеукраїнська громадська організація «Федерація хокею України» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 11-Б, ).

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили 17.05.2021 р., дійсна для пред`явлення до виконання до 17.05.2024 р. та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Олександр Володимирович Мандриченко