номер провадження справи 12/51/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.04.2021 Справа № 908/530/21
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,
За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву за вих. №19-04/21-02 від 19.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю"ЄВРОТЕХЕКСПОРТ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/530/21
про стягнення 264 671,48 грн.
за участю представників:
від позивача не з`явився
від відповідача не з`явився
Товариство з обмеженою відповідальністю"ЄВРОТЕХЕКСПОРТ" звернулось до Господарського суду Запорізької області із заявою за вих. № 19-04/21-02 від 19.04.2021 про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 21 000,00 грн. у справі № 908/530/21.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.04.2021 вказану заяву передано на розгляд судді Смірнову О.Г.
Ухвалою суду від 22.04.2021 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю"ЄВРОТЕХЕКСПОРТ" за вих. № 19-04/21-02 від 19.04.2021 про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/530/21, судове засідання призначено на 29.04.2021 об 11:30, явка у судове засідання уповноважених представників сторін визнана не обов`язковою.
Представники сторін в судове засідання 29.04.2021 не з`явилися.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши вказану вище заяву, встановивши всі наявні обставини, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, виходячи із наступного.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.04.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехекспорт" до Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради задоволено, а саме вирішено стягнути з Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 1, приміщення 8, ідентифікаційний код 42346158) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехекспорт" (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. 20-А, ідентифікаційний код 40369262) заборгованість в сумі 250444 (двісті п`ятдесят тисяч чотириста сорок чотири) грн. 30 коп., три проценти річних в сумі 2977 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім) грн. 63 коп., інфляційні витрати в сумі 11249 (одинадцять тисяч двісті сорок дев`ять) грн. 55 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 3970 (три тисячі дев`ятсот сімдесят) грн. 07 коп.

У поданій заяві за вих. № 19-04/21-02 від 19.04.2021 про ухвалення додаткового рішення позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 21000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В тексті позовної заяви в даній справі позивач зазначив, що судові витрати, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи складаються із витрат зі сплати судового збору в сумі 3970,07 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 24000,00 грн. Також зазначив, що остаточний документально підтверджений розмір понесених судових витрат, пов`язаних із розглядом даної справи, буде визначений та наданий суду до закінчення судових дебатів або невідкладно після ухвалення рішення.

Заява позивача про стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу у справі № 908/530/21 надійшла на адресу суду в поштовому конверті з відтиском штампу відділення поштового зв`язку 19.04.2021.

Таким чином, позивач звернувся із заявою у строк, що не перевищує п`яти днів після ухвалення рішення суду, у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Приписами ч. 3 ст. 233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

В якості підтвердження витрат на послуги адвоката позивач надав копію договору про надання правової допомоги № 04-01/21 від 04.01.2021, (далі Договір) укладеного між Адвокатським об`єднанням "Лохматов і партнери", далі Адвокатське об`єднання, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротехекспорт", далі Клієнт, відповідно до п. 1.2. якого Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання щодо виконання функцій представника та надання правової допомоги для захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта в будь-яких справах, що стосуються Клієнта, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокатському об`єднанню винагороду за надання правової допомоги та компенсацію фактичних витрат, пов`язаних з виконанням договору.

Згідно із п. 4.1. Договору за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується виплатити гонорар Адвокатському об`єднанню в розмірі, погодженому сторонами, та оформленому окремою письмовою угодою.

До вказаного договору була підписана додаткова угода № 1 від 08.02.2021, відповідно до п. 1.1. якої дана угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатському об`єднанню за надання правової допомоги по стягненню з Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради заборгованості за договором поставки № 92-20 від 10.04.2020, 3% річних, індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язань, виражені у наданні консультацій, підготовці, складанні та направленні документів, підготовці, складанні, направленні позовної заяви, інших заяв по суті та з процесуальних питань, представництва інтересів у суді першої інстанції.

Згідно із п. 3.1., 3.3., 4.1. 4.3. додаткової угоди № 1 від 08.02.2021 до Договору оплата послуг з представництва інтересів Клієнта у господарських судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій сплачується протягом 3-х робочих днів з дня підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги по договору про надання правової допомоги № 04-01/21 від 04.01.2021. Сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється Клієнтом у безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання, реквізити якого зазначаються у відповідному рахунку на оплату гонорару. Правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокатське об`єднання надає Клієнту акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатським об`єднанням понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце). Клієнт зобов`язаний на протязі п`яти календарних днів з моменту отримання акту приймання-передачі наданої правової допомоги підписати його або протягом вказаного строку надати письмове заперечення, в якому обґрунтувати причину відмови від приймання наданої правової допомоги та підписання відповідного акту.

Пунктом 6.1. Договору визначено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 04.01.2022, якщо він не буде достроково припинений з ініціативи Клієнта.

Разом з тим позивач надав суду договір про співробітництво № 22-10/20 від 22.10.2020, укладений між Адвокатським об`єднанням "Лохматов і партнери", далі Адвокатське об`єднання, та адвокатом Кравцовим Андрієм Віталійовичем, далі Адвокат, за умовами п. 1.1., 1.4. якого Адвокатське об`єднання за необхідності залучає Адвоката до виконання укладених Адвокатським об`єднанням договорів про надання правової допомоги Адвоката. Залучення Адвоката до виконання конкретного договору про надання правової допомоги здійснюється шляхом оформлення ордеру, в якому вказано дату та номер договору про надання правової допомоги із Клієнтом.

Згідно із п. 5.1. договору про співробітництво № 22-10/20 від 22.10.2020 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до моменту його виконання чи розірвання.

В матеріалах справи міститься оригінал ордеру серії АА № 029165 від 29.03.2021, виданий Адвокатським об`єднанням "Лохматов і партнери" адвокату Кравцову Андрію Віталійовичу на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехекспорт" на підставі договору про надання правової допомоги № 04-01/21 від 04.01.2021.

Матеріали справи свідчать, що між Адвокатським об`єднанням та Клієнтом були підписані наступні акти приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг), а саме:

- акт № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг) від 26.02.2021 на суму 15000,00 грн., в якому зазначено про надання правової допомоги у формі: консультації усної з вивченням документів, підготовки, складання та направлення позовної заяви до Господарського суду Запорізької області, складання розрахунку 3% річних та розрахунку індексу інфляції;

- акт № 2 приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг) від 30.03.2021 на суму 3000,00 грн., в якому зазначено про надання правової допомоги у формі: представництва 29.03.2021 у Господарському суді Запорізької області з розгляду справи № 908/530/21;

- акт № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг) від 14.04.2021 на суму 3000,00 грн., в якому зазначено про надання допомоги у формі: представництва 14.04.2021 у Господарському суді Запорізької області з розгляду справи № 908/530/21.

З матеріалів справи вбачається, що на оплату наданих послуг Адвокатським об`єднанням були виписані Клієнту рахунки, а саме: рахунок № 12 від 26.02.2021 на суму 15000,00 грн., рахунок № 16 від 05.04.2021 на суму 3000,00 грн., рахунок № 18 від 15.04.2021 на суму 3000,00 грн.

В якості підтвердження оплати наданих послуг з правової допомоги позивач надав платіжне доручення № 1 від 09.03.2021 на суму 15000,00 грн., платіжне доручення № 3 від 13.04.2021 на суму 3000,00 грн., платіжне доручення № 4 від 18.04.2021 на суму 3000,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що позовна заява за вих. № 18-02/21 від 18.02.2021, розрахунок трьох процентів річних та індексу інфляції оформлені за підписом адвоката Кравцова А.В.

Адвокат Кравцов А.В. здійснював представництво інтересів позивача безпосередньо в судовому засіданні 29.03.2021 що зафіксовано складеним відповідно до вимог ст. 223 ГПК України протоколом судового засідання.

Втім, в судовому засіданні 14.04.2021 адвокат Кравцов А.В. не здійснював представництво інтересів Клієнта, оскільки не з`явився в судове засідання 14.04.2021, відтак витрати на правову допомогу за участь в судовому засіданні 14.04.2021 в сумі 3000,00 грн. заявлені необґрунтовано та відшкодуванню не підлягають.

Згідно із ч. 3-6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на обставини справи (предметом розгляду у даній справи були вимоги про стягнення боргу за поставлену продукцію за двома видатковими накладними в сумі 250444,30 грн., трьох процентів річних в сумі 2977,63 грн. та інфляційних витрат в сумі 11249,55 грн.) справа є не складною, і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль. Розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи не був досить тривалим, рішення прийнято у другому судовому засіданні. Тому суд дійшов висновку, що витрати порівняно зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), є не співрозмірними та достатньо завищеними.

Приписами ч. 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача розумний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката для даної справи в сумі 10000,00 грн.

При цьому витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 11000,00 грн. не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю"ЄВРОТЕХЕКСПОРТ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/530/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 1, приміщення 8, ідентифікаційний код 42346158) на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехекспорт" (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. 20-А, ідентифікаційний код 40369262) витрати на професійну (правничу) допомогу в сумі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю"ЄВРОТЕХЕКСПОРТ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/530/21 відмовити.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 11.05.2021.

Екземпляр додаткового рішення надіслати сторонам у справі.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.