У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 травня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/439/21

Суддя Шморгун В.В., розглянувши матеріали позовної заяви № 01 від 28.04.2021

Позивач: Адвокатське об`єднання «Ревелін інформейшн груп»,

ідентифікаційний код 43401481, вул. Лесі Українки, буд. 26, кв. 117, с. Софіївська Борщагівка, Святошинський район, Київська область, 08131

адреса для листування: вул. Дегтярівська, 25-А, корпус «Л», м. Київ, 04119

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки»

ідентифікаційний код 32512456, вул. Індустріальна, буд. 2, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500

Предмет спору: про стягнення 63 823,36 грн

ВСТАНОВИВ:

Адвокатське об`єднання «Ревелін інформейшн груп» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки», у якому позивач просить суд:

- стягнути з відповідача 42 500,00 грн боргу за надані юридичні послуги, 21 250,00 грн штрафу та 73,36 грн 3% річних за період з 08.04.2021 по 28.04.2021;

- зазначити в рішенні суду, що органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати 3% річних, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за такою формулою: «Борг * Кількість днів прострочення * 3/100%/365 днів», та інфляційних збитків за формулою «Сума збитку (за 1 місяць) = Сума боргу * Індекс інфляції / 100% Сума боргу; Загальна сума інфляційних збитків визначається шляхом додавання щомісячних сум збитків» до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу і стягнути отриману суму 3% та інфляційних збитків з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» на користь Адвокатського об`єднання «Ревелін інформейшн груп»;

- стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором №20/07/2020 про надання правової допомоги від 20.07.2020 та Додаткової угоди від 05.04.2021 до нього.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України, ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача 42 500,00 грн боргу, 21 250,00 грн штрафу та 73,36 грн 3% річних; всього на суму 63 823,36 грн. У той же час, у позовній заяві позивачем зазначено, що ціна позову: 64 073,36 грн.

Отже, позовна заява №01 від 28.04.2021 містить розбіжності щодо ціни позову.

За приписами п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, зокрема, правові підстави позову.

У порушення зазначених вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, у поданій позовній заяві позивачем не вказано правових підстав позовних вимог пункту 3 прохальної частини позовної заяви, а саме щодо зазначення в рішенні суду, що органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати 3% річних, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за такою формулою: «Борг * Кількість днів прострочення * 3/100%/365 днів», та інфляційних збитків за формулою «Сума збитку (за 1 місяць) = Сума боргу * Індекс інфляції / 100% Сума боргу; Загальна сума інфляційних збитків визначається шляхом додавання щомісячних сум збитків» до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу і стягнути отриману суму 3% та інфляційних збитків з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» на користь Адвокатського об`єднання «Ревелін інформейшн груп».

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У ч. 3 ст. 126 ГПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 6 ст. 126 ГПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зокрема, пунктом 7 ч. 3 ст. 165 ГПК України передбачено що, відповідач у відзиві може надати заперечення щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, зокрема на професійну правничу допомогу, передбачає надання саме математичного розрахунку із зазначенням обсягу і вартості усіх складових послуг, що планується надати (вивчення матеріалів справи, підготовка заяв по суті, збір доказів, участь у судових засіданнях тощо), як це здійснюється під час укладення відповідного договору про надання правової допомоги.

При цьому надання такого деталізованого розрахунку при поданні позову не обмежує права позивача та його представника, оскільки в силу приписів ч. 3 ст. 124 ГПК Українипопередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Натомість, надання відповідного розрахунку та доказів, зокрема на стадії судових дебатів або після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, обмежить права іншої сторони щодо підготовки та доведення неспівмірності таких витрат у розрізі п. 7 ч. 3 ст. 165, ч. 6 ст. 126 ГПК України та унеможливить порівняння судом попередніх (орієнтовних) з фактичними обсягами і вартістю надання адвокатом послуг у призмі ч. 2 ст. 124 ГПК України.

Таким чином, зазначення позивачем у позовній заяві про те, що попередні витрати на професійну правничу допомогу пов`язаних з розглядом справи орієнтовано складають 30 000,00 грн (докази про що будуть подані до суду), а кінцевий розрахунок таких витрат буде подано в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України після ухвалення рішення суду, не може вважатись виконанням позивачем вимог ч. 1 ст. 124 ГПК України.

Відповідно до приписів ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У справах "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany", "Kreuz v. Poland", Пелевін проти України, Наталя Михайленко проти України та інших Європейський суду з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду, хоча остаточне рішення про те, чи було дотримано вимог Конвенції, має виносити Суд. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (див. згадане вище рішення у справі Вайт і Кеннеді проти Німеччини, п. 59; рішення у справі Т. Р. та К. М. проти Сполученого Королівства (T.P. and K.M. v. The United Kingdom) [GC], № 28945/95, п. 98, ECHR 2001; а також у справі Z. Та інші проти Сполученого Королівства (Z. And Others v. The United Kingdom) [GC], № 29392/95, п. 93, ECHR 2001). Якщо дане обмеження відповідає таким принципам, то воно не становить порушення статті 6.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 162, 163, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду, шляхом подання до суду та відповідачу, у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, заяви про усунення недоліків, яка повинна містити:

- ціну позову;

- правові підстави позовних вимог, викладених у пункті 3 прохальної частини позовної заяви, а саме щодо зазначення в рішенні суду, що органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати 3% річних, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за такою формулою: «Борг * Кількість днів прострочення * 3/100%/365 днів», та інфляційних збитків за формулою «Сума збитку (за 1 місяць) = Сума боргу * Індекс інфляції / 100% Сума боргу; Загальна сума інфляційних збитків визначається шляхом додавання щомісячних сум збитків» до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу і стягнути отриману суму 3% та інфляційних збитків з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» на користь Адвокатського об`єднання «Ревелін інформейшн груп»;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правову допомогу, з огляду на висновки суду, викладенні у мотивувальній частині ухвали.

Докази направлення відповідачу вказаних документів надати суду у встановлений судом десятиденний строк.

3. У разі зазначення у заяві про усунення недоліків нових обставин спірних взаємовідносин на обґрунтування своїх позовних вимог позивач повинен зазначити та надати відповідні докази, що підтверджують викладені обставини, а за необхідності і правові підстави позову щодо таких нових обставин.

Звернути увагу позивача, що повторне залишення позовної заяви без руху у разі зазначення нових обставин, але ненадання відповідних доказів, що підтверджують викладені обставини нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено.

Таким чином, недотримання вимог ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України при наведенні у заяві про усунення недоліків таких нових обставин тягнуть за собою наслідки у вигляді повернення позовної заяви.

4. Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 4, 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

5. Попередити позивача про те, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, у тому числі щодо неподання або несвоєчасного подання своїх доводів та доказів на їх підтвердження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун