РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021Справа № 910/11620/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Супрунюка Олександра Михайловича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брітіш Петроліум"

про стягнення 179,42 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулась Фізична особа-підприємець Супрунюк Олександр Михайлович (далі - ФОП Супрунюк О. М., позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брітіш Петроліум" (далі - ТОВ "Брітіш Петроліум", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 169 603,42 грн. за договором постачання нафтопродуктів № 2566 від 04.03.2020 р.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до умов указаного договору він сплатив постачальнику (відповідачу) аванс у рахунок поставки замовленого товару (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО). Однак, ТОВ "Брітіш Петроліум" порушило свої зобов`язання та товар на погоджених сторонами умовах не поставило. У позові ФОП Супрунюк О. М. просив стягнути з відповідача авансовий платіж у сумі 169 424,00 грн. та штраф у сумі 179,42 грн., що разом складає 169 603,42 грн., а також судовий збір у сумі 2 544,05 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам справи надано строк реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 р. провадження в частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу було закрите у зв`язку з врегулюванням сторонами спору в цій частині (частковим погашенням боргу, затвердженням мирової угоди). Тому подальший розгляд справи здійснювався за вимогами ФОП Супрунюка О. М. про стягнення штрафу в сумі 179,42 грн.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 04.03.2020 р. між ФОП Супрунюком О. М. (покупець) та ТОВ "Брітіш Петроліум" (постачальник) був укладений договір поставки нафтопродуктів № 2566 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується за замовленням покупця передати бензин А-92, А-95 та дизельне паливо, кількість, асортимент, ціна яких вказується у видаткових накладних (п. 1.1, 1.3 договору).

Оплата покупцем вартості товару може здійснюватись на умовах попередньої оплати вартості товару згідно рахунку-фактури постачальника (п. 4.2, 4.4 договору).

Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2020 р., а в частині розрахунків - до повного їх проведення (п. 10.1).

Відповідно до п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання за договором поставки виконав належним чином, на підставі виставлених відповідачем рахунків-фактур від 03.06.2020 р. та 04.06.2020 р. сплатив попередню оплату за замовлений товар (паливо дизельне) у загальній сумі 179 424,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 2089 від 03.06.2020 р., № 2094 від 04.06.2020 р.

Проте, відповідач своєчасних дій з передачі замовленого товару не вчинив та допустив порушення господарського зобов`язання, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом, нарахувавши відповідачу штраф на суму непоставленого товару в сумі 179,42 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У пункті 6.4 договору сторони домовились, що у випадку умисного порушення строків поставки товару, постачальник на вимогу покупця сплачує штраф у розмірі 0,1 % від вартості товару, поставку якого прострочено.

Судом вже встановлено, що відповідач прострочив поставку товару на суму 179 424,00 грн., а тому, зважаючи на допущене відповідачем порушення зобов`язання та в силу наведених приписів закону і умов договору, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення штрафу є правомірними.

Здійснивши власний перерахунок заявлених до стягнення штрафних санкцій, з урахуванням встановлених у даній справі обставин та наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф в сумі 179,42 грн., тобто, у заявленій позивачем сумі.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу у сумі 179,42 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також позивач під час розгляду справи заявив клопотання про повернення 50 % сплаченого ним судового збору у сумі 2 544,05 грн. за поданий позов у зв`язку з закриттям провадження у справі, про що суд зазначив в ухвалі від 11.01.2021 р. при затвердженні мирової угоди.

За змістом ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із мирової угоди, 50 % судового збору, сплаченого при подачі позову, що становить 1 272,03 грн. (2 544,05 грн./2) були покладені за згодою сторін на відповідача, отже, розглянувши клопотання позивача, суд дійшов висновку, що інші 50 % судового збору у сумі 1 272,03 грн. підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця Супрунюка Олександра Михайловича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брітіш Петроліум" про стягнення штрафу у сумі 179,42 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брітіш Петроліум" (02094, м. Київ, вул. Віскозна, буд. 15, офіс, 9, ідентифікаційний код 40028849) на користь Фізичної особи-підприємця Супрунюка Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) штраф у сумі 179 (сто сімдесят дев`ять) грн. 42 коп.

Повернути Фізичній особі-підприємцю Супрунюку Олександру Михайловичу ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 272 (одна тисяча двісті сімдесят дві) грн. 03 коп., сплачений платіжним дорученням № 1747 від 31.07.2020 р.

Повне судове рішення складене 12 травня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.