УХВАЛА

м. Київ

06.05.2021Справа № 910/1317/21
За позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському»

про стягнення штрафних санкцій

Щодо розгляду заяви від 30.04.2021 року «Про відвід судді» Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському»

Суддя Котков О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29 січня 2021 року до Господарського суду міста Києва від Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (позивач) надійшла позовна заява № 11/6/1-9вих-21 від 14.01.2021 року до Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» (відповідач) про стягнення штрафних санкцій за державним контрактом № 403/1/17/81 на виготовлення та поставку продукції від 24.11.2017 року в розмірі 90 589 362,39 грн., з них: пені - 37 989 087,50 грн. (тридцять сім мільйонів дев`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч вісімдесят сім гривень 50 копійок), штрафних санкцій - 37 989 087,50 грн. (тридцять сім мільйонів дев`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч вісімдесят сім гривень 50 копійок) та штрафу - 14 611 187,39 грн. (чотирнадцять мільйонів шістсот одинадцять тисяч сто вісімдесят сім гривень 39 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання за державним контрактом № 403/1/17/81 на виготовлення та поставку продукції від 24.11.2017 року щодо своєчасної поставки продукції, у зв`язку з чим відповідно до п. 7.2. договору з відповідача підлягають стягненню штрафні санкції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1317/21, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження в закритому судовому засіданні, підготовче засідання призначено на 02.03.2021 року.

23.02.2021 року через відділ діловодства суду від адвоката Штокалова Є.А. надійшло клопотання про надання адвокату Штокалову Є.А. доступу до державної таємниці для участі в статусі представника Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському».

В підготовчому засіданні 02.03.2021 року судом оголошувалася перерва.

Представник відповідача в підготовче засідання 09.03.2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В підготовчому засіданні 09.03.2021 року суд дійшов висновку про необхідність витребування у відповідача інформації щодо наявності на підприємстві осіб уповноважених на здійснення представницьких функцій, які мають доступ до державної таємниці.

09.03.2021 року підготовче засідання у справі № 910/1317/21 відкладено на 27.04.2021 року. Витребувано у Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» інформацію щодо наявності на підприємстві осіб уповноважених на здійснення представницьких функцій, які мають доступ до державної таємниці.

Відповідачем було надано інформацію про наявність осіб, уповноважених на здійснення представницьких функція, які мають доступ до державної таємниці.

У підготовчому засіданні 27.04.2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/1317/21 до судового розгляду по суті на 11.05.2021 року.

05.05.2021 року через відділ діловодства суду від представника Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» надійшла заява б/н від 30.04.2021 року «Про відвід судді», в якій заявник просить відвести суддю Господарського суду міста Києва Коткова О.В. від розгляду справи № 910/1317/21.

Розглянувши заяву б/н від 30.04.2021 року «Про відвід судді» представника Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/1317/21, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

В обґрунтування заяви про відвід судді представник Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» посилається на наявність очевидних обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Коткова О.В., оскільки суддею не розглянуто клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву. Крім того, заявник вказує на неможливість належним чином представляти інтереси відповідача у даній справі, оскільки у представника відсутній допуск до державної таємниці.

Відповідно до змісту заяви представника Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» про відвід судді Коткова О.В. від розгляду даної справи, суд доходить до висновку, що заявник фактично висловлює свою незгоду з процесуальними рішеннями судді під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Положеннями статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність (ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Незважаючи на те, що безсторонність, зазвичай, означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. В цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.

Таким чином, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться, тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має отримати відвід. Йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві судді мають викликати в громадськості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява № 7577/02) від 03.05.2007, суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункт 52).

В рішенні у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Фактично у поданій заяві заявник надає власну суб`єктивну оцінку процесуальним діям судді, у тому числі висловлює незгоду із процесуальними рішеннями та процесуальними діями судді у підготовчому засіданні.

У даному випадку суд зазначає, що заперечення заявника з процесуальних питань можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду у даній справі, однак не можуть бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Дослідивши зміст поданої заяви про відвід судді, судом встановлено, що заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували упередженість та необ`єктивність судді Коткова О.В., безпосередньо та однозначно вказували на його упереджене ставлення до Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському».

За приписами частин 7, 8, 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене вище, зважаючи на необґрунтованість заяви представника Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/1317/21, а також беручи до уваги те, що така заява надійшла до суду за три робочі дні до призначеного засідання, суд дійшов висновку про необхідність передачі зазначеної заяви про відвід судді для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, для вирішення питання про відвід.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/1317/21, який заявлений представником Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському».

2. Передати заяву представника Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» про відвід судді для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

3. Ухвала набирає законної сили 06.05.2021 року та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.В. Котков