УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

05.05.2021Справа № 910/7095/21

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПРОФІГРУП»
до про1.Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); 2.Фізичної особи - підприємця Лук`яненка Євгенія Олександровича визнання договору недійсним та стягнення 1 270 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРПРОФІГРУП» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Фізичної особи - підприємця Лук`яненка Євгенія Олександровича та просило Суд:

- визнати договір №09-12/20 від 31.12.2020 року про надання послуг з транспортування, укладеного між Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Фізичною особою - підприємцем Лук`яненком Євгенієм Олександровичем недійсним;

- стягнути з Фізичної особи - підприємця Лук`яненка Євгенія Олександровича грошові кошти у розмірі 1 270 грн. 00 коп., сплачені за транспортування транспортного засобу, як безпідставні.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПРОФІГРУП» та додані до неї документи, дійшов висновку, що вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Положеннями частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. При цьому зміст наведеної норми свідчить про можливість, а не про обов`язковість об`єднання декількох вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Навіть у випадку, коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Під вимогою слід розуміти матеріально - правову вимогу позову, яка складає його предмет.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відтак, допускається можливість об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

Згідно зі статтею 47 Господарського процесуального кодексу України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об`єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об`єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРПРОФІГРУП» просить суд:

- визнати договір №09-12/20 від 31.12.2020 року про надання послуг з транспортування, укладеного між Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Фізичною особою - підприємцем Лук`яненком Євгенієм Олександровичем, недійсним;

- стягнути з Фізичної особи - підприємця Лук`яненка Євгенія Олександровича грошові кошти у розмірі 1 270 грн. 00 коп., сплачені за транспортування транспортного засобу, як безпідставні.

В частині визнання договору недійсним позовні вимоги обґрунтовані невідповідністю вказаного договору нормам ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, оскільки умови вказаного договору не містить істотну умову договору - ціну відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України.

В той же час, вимоги позивача про стягнення з Фізичної особи - підприємця Лук`яненка Євгенія Олександровича грошових коштів у розмірі 1 270 грн. 00 коп. обґрунтовані тим, що вказані грошові кошти сплачені за транспортування транспортного засобу, яке не замовлялось у Відповідача - 2, а тому їх сплата є безпідставною.

Однак, заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, а саме:

- підстави виникнення вимог позивача різні - договір №09-12/20 від 31.12.2020 року про надання послуг з транспортування, укладений між Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Фізичною особою - підприємцем Лук`яненком Євгенієм Олександровичем, та безпідставно перераховані грошові кошти на рахунок Фізичної особи - підприємця Лук`яненка Євгенія Олександровича.

- обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача на підставі договору №09-12/20 від 31.12.2020 року про надання послуг з транспортування не підтверджуються тими ж самими доказами, що й обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача на підставі безпідставно перерахованих грошових коштів.

Крім того, Суд зазначає, що заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою та не є основними та похідними позовними вимогами відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у даному випадку вимоги Позивача щодо стягнення з Фізичної особи - підприємця Лук`яненка Євгенія Олександровича грошових коштів у розмірі 1 270 грн. 00 коп. не є похідними вимогами від вимоги про визнання договору №09-12/20 від 31.12.2020 року про надання послуг з транспортування недійсним.

При вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо наявності підстав для визнання договору №09-12/20 від 31.12.2020 року про надання послуг з транспортування недійсним, невідповідності умов вказаного договору нормам чинного законодавства України, а також наявністю підстав для стягнення з Відповідача - 2 безпідставно перерахованих грошових коштів. За поданою Позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню два окремих спори між різними сторонами. Під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо наявності підстав для визнання договору недійсним, судом має бути надана правова оцінка договору з точки зору правової природи укладеного договору, необхідним є з`ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги, що виникли із безпідставного перерахування грошових коштів, так і вимоги, що виникли з оспорювання договору, наявності підстав для стягнення безпідставно перерахованих грошових коштів, визначення правової природи перерахованих грошових коштів, встановити чи є обставини, на які зроблені посилання про наявність порушення відповідачем - 2 своїх зобов`язань підставою вважати їх такими, що виникли з позадоговірної підстави тощо.

За таких підстав, Суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 173 ГПК України, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог та ті, що мають бути ще витребувані докази, в тому числі ті, на які посилається в позовній заяві позивач, є окремими.

Окрім того, позивач жодним чином не позбавлений права звернутись до суду з вимогами про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів у розмірі 1 270 грн. 00 коп. з окремими позовами, які у встановленому порядку мають бути розглянуті компетентним судом.

Враховуючи вищевикладене, Суд доходить висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПРОФІГРУП» до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Фізичної особи - підприємця Лук`яненка Євгенія Олександровича про визнання договору недійсним та стягнення 1 270 грн. 00 коп. підлягає поверненню Заявнику.

При цьому, Суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 173, 174, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПРОФІГРУП» до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Фізичної особи - підприємця Лук`яненка Євгенія Олександровича про визнання договору недійсним та стягнення 1 270 грн. 00 коп. вважати неподаною та повернути Заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 05 травня 2021 року.

Суддя О.В. Чинчин