ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2021 Справа № 917/369/21

Суддя Господарського суду Полтавської області Сірош Д. М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаккі"

до Фізичної особи - підприємця Костина Сергія Володимировича

про стягнення суми основного бору, інфляційних, 3% річних та пені,

без виклику представників сторін.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лаккі" звернулося з позовом до Фізичної особи - підприємця Костина Сергія Володимировича про стягнення 172292,48 грн заборгованості на підставі договору № 22, 23, 24 оренди торгівельних місць № 22, 23, 24 на промислово - продовольчому ринку "Станіславський" від 30.01.2014, з яких: 162663,02 грн - сума основного боргу, 1162,72 грн - 3% річних, 3762,40 грн - інфляційні втрати, 4704,34 грн - пеня.

В позові зазначає, що підставою для звернення до суду стало порушення відповідачем умов договору в частині своєчасної та повної сплати орендних платежів на підставі договору № 22, 23, 24 оренди торгівельних місць № 22, 23, 24 на промислово - продовольчому ринку "Станіславський" від 30.01.2014.

Відповідач відзив на позов, у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, не подав.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.03.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, запропонував відповідачеві протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 29.03.2021.

15.04.2020 від відповідача надійшло клопотання про продовження пропущеного процесуального строку для подачі відзиву на позов (вх. № 4085).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.04.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про продовження пропущеного процесуального строку для подачі відзиву на позов у справі № 917/369/21.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

30.01.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Лаккі" та фізична особа - підприємець Костин Сергій Володимирович уклали договір № 22, 23, 24 оренди торгівельних місць № 22, 23, 24 на промислово - продовольчому ринку "Станіславський".

На виконання умов зазначеного договору позивач передав відповідачу в оренду торгівельні місця № 22 (торгова площа 30 кв. м) № 23 (торгова площа 30 кв. м), № 24 (торгова площа 120 кв. м), що підтверджується актом приймання-передачі від 01.11.2007р. На виконання умов договору № 23-24 від 27.07.2007 позивач передав відповідачу в оренду торгівельні місця площею 150 кв. м, що підтверджується актом приймання-передачі від 31.01.2014.

Відповідно до пункту 4.1 договору, Орендар зобов`язувався сплачувати Орендодавцю за користування об`єктом протягом встановленого цим договором строку орендну плату в розмірі 8100,00 грн без ПДВ на місяць, з дня передачі об`єкту в оренду, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця або іншим способом не забороненим законом в строк до п`ятого числа поточного місяця за поточний місяць користування Об`єктом.

Відповідно до пункту 4.2 договору, витрати на комунальні платежі та інші витрати на утримання Об`єкта відшкодовуються Орендарем окремо по виставленому рахунку.

30.01.2014 сторони уклали додаткову угоду до договору, відповідно до якої сторони домовилися на період з 01.02.2014 по 31.03.2014 пункт 4.1 викласти в наступній редакції: «Орендар зобов`язується сплачувати Орендодавцю за користування Об`єктом протягом встановленого даним договором строку орендну плату в розмірі 4500,00 грн без ПДВ на місяць, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця або іншим способом не забороненим законом в строк до двадцятого числа місяця, що передує місяцю, за який сплачується орендна плата».

31.07.2014 сторони уклали додаткову угоду до договору, відповідно до якої сторони домовилися на період з 01.08.2014 по 31.08.2014 пункт 4.1 викласти в наступній редакції: «Орендар зобов`язується сплачувати Орендодавцю за користування Об`єктом протягом встановленого даним Договором строку орендну плату в розмірі 4500,00 грн без ПДВ на місяць, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця або іншим способом не забороненим законом в строк до двадцятого числа місяця, що передує місяцю, за який сплачується орендна плата».

26.12.2014 сторони уклали договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору № 22, 23, 24 оренди торгівельних місць № 22, 23, 24 на промислово-продовольчому ринку «Станіславський» від 30.01.2014, відповідно до якого сторони домовилися продовжити термін дії договору до 31.12.2015.

28.12.2015 сторони уклали договір про внесення змін та доповнень № 2 до договору № 22, 23, 24 оренди торгівельних місць № 22, 23, 24 на промислово-продовольчому ринку «Станіславський» від 30.01.2014, відповідно до якого сторони домовилися продовжити термін дії договору до 31.12.2016.

26.12.2016 сторони уклали договір про внесення змін та доповнень до договору № 22, 23, 24 оренди торгівельних місць № 22, 23, 24 на промислово-продовольчому ринку «Станіславський» від 30.01.2014., відповідно до якого сторони домовилися продовжити термін дії договору до 31.12.2017.

26.12.2017 сторони уклали договір про внесення змін та доповнень до договору № 22, 23, 24 оренди торгівельних місць № 22, 23, 24 на промислово-продовольчому ринку «Станіславський», відповідно до якого сторони домовилися продовжити термін дії договору до 31.12.2019.

12.01.2017 сторони уклали договір про внесення змін та доповнень № 3 до договору № 22, 23, 24 оренди торгівельних місць № 22, 23, 24 на промислово-продовольчому ринку «Станіславський» від 30.01.2014, відповідно до якого сторони домовилися з 01.03.2017 пункт 4.1 викласти в наступній редакції: «Орендар зобов`язується сплачувати Орендодавцю за користування Об`єктом оренди протягом встановленого даним договором строку орендну плату в розмірі 9000,00 грн без ПДВ на місяць, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця або іншим способом не забороненим законом в строк до двадцятого числа місяця, що передує місяцю, за який сплачується орендна плата».

10.01.2018 сторони уклали договір про внесення змін та доповнень № 4 до договору № 22, 23, 24 оренди торгівельних місць № 22, 23, 24 на промислово-продовольчому ринку «Станіславський» від 30.01.2014, відповідно до якого сторони домовилися з 01.02.2018 пункт 4.1 викласти в наступній редакції: «Орендар зобов`язується сплачувати Орендодавцю за користування Об`єктом оренди протягом встановленого даним договором строку орендну плату в розмірі 9900,00 грн без ПДВ на місяць, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця або іншим способом не забороненим законом в строк до двадцятого числа місяця, що передує місяцю, за який сплачується орендна плата».

10.09.2019 сторони уклали договір про внесення змін та доповнень № 6 до договору № 22, 23, 24 оренди торгівельних місць № 22, 23, 24 на промислово-продовольчому ринку «Станіславський» від 30.01.2014, відповідно до якого сторони домовилися продовжити термін дії договору до 31.12.2020 включно та з 01.10.2019 року пункт 4.1 викласти в наступній редакції: «Орендар зобов`язується сплачувати Орендодавцю за користування Об`єктом оренди протягом встановленого даним Договором строку орендну плату в розмірі 13500,00 грн без ПДВ на місяць, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця або іншим способом не забороненим законом в строк до двадцятого числа місяця, що передує місяцю, за який сплачується орендна плата».

01.04.2020 сторони уклали договір про внесення змін та доповнень № 7 до договору № 22, 23, 24 оренди торгівельних місць № 22, 23, 24 на промислово-продовольчому ринку «Станіславський» від 30.01.2014, відповідно до якого сторони з 01.04.2020 по 31.05.2020 пункт 4.1 викласти в наступній редакції: «Орендар зобов`язується сплачувати Орендодавцю за користування Об`єктом оренди протягом встановленого даним договором строку орендну плату в розмірі 10200,00 грн без ПДВ на місяць, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця або іншим способом не забороненим законом в строк до двадцятого числа місяця, що передує місяцю, за який сплачується орендна плата».

31.08.2020 TOB «JIAKKI» та ФО-П Костин С В. підписали Акт звірки взаємних розрахунків по договору № 22, 23, 24 оренди торгівельних місць № 22, 23,2 4 на промислово-продовольчому ринку «Станіславський» від 30.01.2014 за період з 20.07.2019 по 31.08.2020, відповідно до якого на 31.08.2020 заборгованість відповідача складає 130589,04 грн.

Протягом 2014-2019 років відповідач належним чином виконував свої обов`язки за договором та своєчасно і в повному обсязі сплачував орендну плату.

Проте з липня 2019 року відповідач, порушуючи умови договору, в період з 20.07.2019 по 20.12.2020 за користування торгівельними місцями № 22, 23, 24 сплатив лише 132920,33 грн. В той час як нараховано орендної плати (у тому числі витрат на комунальні платежі в розмірі 295583,35 грн.

Отже, заборгованість відповідача складає 162663,02 грн (295583,35 грн - 132920,33 грн = 162663,02 грн).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору оренди землі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтями 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Частинами 1, 6 статті 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частиною 1 статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина 1 статті 762 Цивільного коднексу України).

Згідно з частиною 1 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендних платежів в сумі 162663,02 грн є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 4704,34 грн пені за період з 20.12.2012 по 16.03.2021.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом статей 546 та 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до приписів статті 549 Цивільного кодексу України особливість пені полягає в тому, що вона нараховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, починаючи з першого дня прострочення. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. На відміну від пені, штраф застосовується одноразово у випадку порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 217 Господарського кодексу України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з пунктом 7.2 договору № 22, 23, 24 оренди торговельного місця на промислово-продовольчому ринку «Станіславський» № 22, 23, 24 від 30.01.2014, за несплату чи несвоєчасну оплату за користування Об`єктом оренди Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми орендної плати, визначеної в пункті 4.1 даного договору за кожен день прострочення.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 4704,34 грн пені за період з 20.12.2012 по 16.03.2021.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 3762,40 грн інфляційних втрат та 1162,72 грн 3% річних за період з 20.12.2020 по 16.03.2021.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 3762,40 грн інфляційних втрат та 1162,72 грн 3% річних за період з 20.12.2020 по 16.03.2021.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Костина Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаккі" (вул. Станіславського, 14/2, м. Полтава, 36023, ідентифікаційний код 32753606) 162663,02 грн основного боргу, 4704,34 грн пені, 1162,72 грн 3% річних, 3762,40 грн інфляційних втрат та 2584,39 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Д. М. Сірош