ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Черкаси справа № 925/133/21

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Г.М. Скиби, за участю секретаря судового засідання Л.В.Романенко, за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина», м. Чернігів, вул. Магістратська, 19А

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛА ЧЕРКАСИ», м. Черкаси, вул. Смілянська, 115/1

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ «ТЛА Одеса», 65003 м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 22А

про стягнення 227789,12 грн заборгованості,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: участі не брав;

від відповідача: участі не брав;

від третьої особи: участі не брав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛА ЧЕРКАСИ» про стягнення 227789,12 грн за договором поставки №644 від 12.12.2018, та відшкодування судових витрат.

Короткий опис руху справи:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11.02.2021 відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 09:00 год. 04.03.2021.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 04.03.2021 за ініціативою суду залучено до участі у розгляді справи - в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ «ТЛА Одеса», 65003 м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 22А, . Підготовче засідання відкладено на 25.03.2021.

23.03.2021 позивач подав письмові пояснення та заяву про розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи документами та повідомив, що оригінали документів у позивача відсутні.

Відповідач подав відзив на позов. Позовні вимоги заперечує. Стверджує, що відповідач сплатив позивачу кошти в сумі 280000,00 грн за усною домовленістю; договір поставки не укладався, поставка товару не здійснювалась, господарська операція не підтверджена первісними бухгалтерськими документами.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25.03.2021 підготовче засідання закрито, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 20.04.2021.

20.04.2021 представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач представника в судове засідання не направив.

Третя особа представника в судове засідання не направила, документів не надала.

Інших доказів не подано.

Сторони не змогли вирішити спір в позасудовому порядку.

Сторони не змінили предмет чи підставу позову.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 20.04.2021 підписані вступна та резолютивна частини рішення суду без його проголошення.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

25.11.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю «Тла Одеса» (сторона 1 третя особа) в особі директора Гусєва Костянтина Володимировича, що діє на підставі Статуту, та товариством з обмеженою відповідальністю «Тла Черкаси» (сторона 2 відповідач) в особі директора Вороновського Олега Олександровича, що діє на підставі Статуту, та товариством з обмеженою відповідальністю «Український Торгівельний дім «Белшина» (позивач) в особі директора Гриневича Анатолія Анатолійовича, що діє на підставі Статуту, було укладено договір про заміну сторони у зобов`язанні №25/11 (а.с. 12-13).

Відповідно умов п.1. Договору регулюються відносини, пов`язані із зміною сторони 1 у зобов`язанні за Договором №644 від 12.12.2018, що був укладений між стороною 1 та стороною 3.

Відповідно п.2. Договору Сторона 1 зі згоди сторони 3 передає, а сторона 2 приймає на себе всі права, обов`язки, відповідальність тощо, які виникли у сторони й у зв`язку з укладенням основного договору.

11.01.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Український Торгівельний дім «Белшина», в особі директора Гриневича Анатолія Анатолійовича, що діє на підставі Статуту товариством з обмеженою відповідальністю «Тла Черкаси» в особі директора Вороновського Олега Олександровича, що діє на підставі Статуту, було укладено додаткову угоду до договору поставки №25/11 від 25.11.2019 (а.с. 14).

Відповідно п.1 додаткової угоди покупець визнає борг перед постачальником в сумі 486789,12 грн.

Відповідно п.2 додаткової угоди покупець надав, а постачальник погодив графік погашення простроченої дебіторської заборгованості від 11.01.2020 на суму 486789,12 грн з періодом виконання з 13.01.2020 по 06.07.2020, що є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди.

Як стверджує позивач, сума заборгованості виникла у зв`язку з несплатою покупцем товару, поставленого постачальником за видатковими накладними.

Позивач не надав суду підтвердження поставки товару видаткових накладних, товарних накладних, товарно-транспортних накладних, довіреностей, актів звірки тощо.

За заявою позивача вих. №648 до ГУНП в Чернігівській області про вчинення кримінального правопорушення - було відкрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000422 від 06.09.2019 (а.с. 7-11).

Сторонами було підписано графік погашення заборгованості в період з 13.01.2020 по 06.07.2020 (а.с. 16-17).

На виконання додаткової угоди до договору відповідач частково здійснював оплату на погашення суми боргу, що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с. 18-29).

Позивач стверджує що на даний час сума заборгованості ТОВ «Тла Черкаси» перед ТОВ «Український торгівельний дім «Белшина» становить 227 789,12 грн., що стало підставою звернення Позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення боргу (передоплати за непоставлений товар) з Відповідача. Оригінали документів суду не надані.

Відповідач, позовні вимоги заперечує. Стверджує, що сплачені відповідачем кошти позивачу в сумі 280000,00 грн - за усною домовленістю, договір поставки не укладався, поставка товару не здійснювалась, господарська операція не підтверджена. Податкові зобов`язання не реєструвались, податковий кредит не підтверджено.

Інших доказів, пояснень та документів суду сторонами не подано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд погоджується з доводами учасників, що їх волевиявлення та дії були направлені на настання певних юридичних наслідків, що охоплюється положеннями ст.ст. 4, 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Між сторонами не виникло та не існує договірних відносин на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 ЦК України.

Суд звертає увагу учасників, що позивач посилається в матеріалах на відсутність у нього видаткових накладних у зв`язку з кримінальним провадженням №0000422 від 06.09.2019, яке зареєстровано ГУ НП в Чернігівській області за заявою ТОВ «УТД «Белшина» з приводу незаконних дій керівництва позивача щодо викрадення програмного забезпечення, документів про розрахунки з клієнтами.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень за номером кримінального провадження №0000422 від 06.09.2019 виявлено ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.02.2021 по справі №751/1271/21.

З ухвали стало відомо, що директор ТОВ «УТД «Белшина», діючи всупереч Статуту товариства, зловживаючи своїм службовим становищем, розтратив кошти ТОВ «УТД «Белшина» шляхом укладення договору з приватним навчальним закладом від 17.10.2016 №128-16/ЕМВА про надання послуг з освітньої діяльності, без погодження з ВАТ «Белшина», чим спричинив товариству майнову шкоду.

Тобто, вищевказане кримінальне провадження не стосується правовідносин позивача та відповідача і посилання позивача на відсутність первинних документів та вилучення видаткових та податкових накладних - є безпідставним.

Суд вважає, що сторонами не надано доказів підтвердження поставки товару відповідачеві та дійсності зобов`язання при заміні сторони у зобов`язанні.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

У статті 193 ГК України закріплено положення про те, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, Відповідач заперечує дійсність зобов`язання перед Позивачем.

Натомість Позивач не наводить правових підстав та не надає первинні бухгалтерські документи для підтвердження заборгованості Відповідача в сумі 227789,12 грн.

Суд розділяє правові позиції Верховного Суду про необхідність доведення певних обставин тільки певними доказами, в тому числі оригіналами первинних облікових та бухгалтерських документів Постанова КЦС ВС від 23.12.2020 № 757/28231/13-ц (61-2616св19) (Суддя-доповідач: Мартєв С.Ю. https://reyestr.court.gov.ua/Review/93794003). З огляду на приписи ГПК України єдиним належним доказом достовірності наданих копій могло бути лише дослідження оригіналу договору, зокрема за ініціативою суду

Відповідно до приписів ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини в суспільстві.

Суд зазначає, що позивач не доводить належними та допустимими первинними доказами порушення свого права, підставу порушення, ким та в чому саме.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення «Серявін проти України» №4909/04 від 10.02.2010, рішення «Трофімчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обгрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія А, №303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано неналежний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України, спосіб захисту його порушеного права, тому в позові належить відмовити за безпідставністю та недоведеністю вимоги.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Позивача та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина», м. Чернігів, вул. Магістратська, 19А, офіс 3, ідентифікаційний

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛА ЧЕРКАСИ», м. Черкаси, вул. Смілянська, 115/1, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

про стягнення 227789,12 грн попередньої оплати - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення або через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 07.05.2021.

Суддя Г.М. Скиба