ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2021м. ДніпроСправа № 904/1509/20

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., при секретарі судового засідання Савенко О.О., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго-Р", м. Рівне

до Москаленка Сергія Олександровича , м. Дніпро

про стягнення заборгованості та неустойки в розмірі 233 417,80 грн.

та

за зустрічним позовом Москаленко Сергія Олександровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРГО-Р"

про визнання договору припиненим

Представники сторін:

від позивача: Гончарук В.В.

від відповідача: Сустав Н.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Арго-Р" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Москаленка Сергія Олександровича про стягнення 233 417,80 грн. та судового збору у сумі 3501,27 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Договору комерційної концесії від 01.01.2018р.

Ухвалою суду від 27.11.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 29.12.2020р.

Ухвалою суду від 29.12.2020р. відкладено підготовче засідання по справі на 25.01.2021р.

Ухвалою суду від 25.01.2021р. продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів, відкладено підготовче засідання по справі на 11.02.2021р.

11.02.2021р. від відповідача надійшла зустрічна позовна заява, в якій просить:

- прийняти зустрічний позов до провадження та об`єднати в одне провадження з первісним позовом ТОВ ''АГРО-Р'' до Москаленко Сергія Олександровича про стягнення заборгованості та неустойки в розмірі 233 417,80грн. по справі № 904/1509/20;

- визнати припиненим договір комерційної концесії від 01.01.2018 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю ''АГРО-Р'' та Фізичною особою-підприємцем Москаленко Сергієм Олександровичем з 25.02.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим що, договір комерційної концесії від 01.01.2018 року, укладений між сторонами, - є припинений, на підставі умов передбачених самим договором, з припиненням договору оренди нежитлового приміщенням та припиненням діяльності позивача як фізична особа-підприємець. Тобто, ТОВ ''Агро-Р'' звернулось до суду з вимогою щодо стягнення з Москаленко С.О. суми роялті за договором комерційної концесії за період, коли Москаленко С.О. не користувався вже предметом договору, а ТОВ ''Агро-Р'' за цей період надавало комплекс належних йому прав інтелектуальної власності на даній території іншій особі за Договором.

Ухвалою суду від 22.02.2021р. зустрічний позов Москаленка Сергія Олександровича був прийнятий для спільного розгляду з первісним позовом.

Судове засідання 11.02.2021р. не відбулось, у зв`язку з тим, що суддя Панна С.П. була на лікарняному (листок непрацездатності АDЮ №383145 з 08.02.2021 по 12.02.2021р.).

Ухвалою суду від 15.02.2021р. відкладено підготовче засідання по справі на 26.03.2021р.

05.03.2021р. до суду від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якій просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову у повному обсязі обґрунтовуючи тим, що відповідно до п.11.1.Договору комерційної концесії від 01.01.2018р. передбачений строк дії договору до 01.01.2022р.; не виконані умови п.1.3. Договору комерційної концесії від 01.01.2018р. Посилання відповідача за первісним позовом на невикористання комплексу прав інтелектуальної власності, надання послуг і виконання робіт з використанням торгівельної марки "Наш Край" після 25.02.2019р. ніяким чином не скасовує обов`язку користувача здійснювати щомісячний платіж у встановленому розмірі та в строки, оскільки користувач оплачує отримане право користування незалежно від фактичної реалізації ним цього права.

Ухвалою суду від 26.03.2021р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 13.04.2021р.

02.04.2021р. до суду від відповідача за первісним позовом надійшов відзив на первісний позов в якому зазначив, що в січні 2019р. ним було повідомлено позивача за первісним позовом про необхідність припинення (розірвання) договору комерційної концесії, в зв`язку з його бажанням припинити господарську діяльність як фізична особа-підприємець. За згодою позивача за первісним позовом було припинено дію Договору комерційної концесії з 25.02.2019р., а з 26.02.2019р. відповідач за первісним позовом припинив господарську діяльність як фізична особа-підприємець. В період з лютого 2018р. по лютий 2019р. були надіслані звіти про виконані роботи відповідно до умов Договору. Зазначає, що відповідно до п.3.4.1. Договору, сторони погодили, що прострочення сплати користувачем Роялті протягом двох місяців поспіль є безвідкличною пропозицією користувача про розірвання даного Договору з його ініціативи.

В судовому засіданні 13.04.2021р. оголошено перерву по 26.04.2021р.

19.04.2021р. до суду через систему "Електронний суд" від позивача (за первісним позовом) надійшли додаткові пояснення щодо розрахунку заборгованості відповідача по сплаті роялті.

26.04.2021р. до суду через систему "Електронний суд" від відповідача (за первісним позовом) надійшла заява про застосування строків позовної давності в один рік на пеню.

В судовому засіданні 26.04.2021р. оголошено перерву по 05.05.2021р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2017р. між ПАТ "Компанія з управління активами "Карпати-Інест" (ліцензіар) та ТОВ "Арго-Р" був укладений Ліцензійний договір № 1/17.

Відповідно до п.1.1. Ліцензійного договору, Цим Договором регулюються правовідносини у сфері інтелектуальної власності, що виникають з приводу надання Ліцензіаром дозволу Ліцензіатові на використання торговельної марки (знаку для товарів і послуг) в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі. Ліцензіар володіє всіма майновими правами інтелектуальної власності на зареєстровану Торговельну марку (знак для товарів і послуг) «НАШ КРАЙ» (надалі іменується "Знак"), що засвідчується Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 195855 (дата реєстрації 26.01.2015р.)(надалі іменується "Свідоцтво"). Ліцензіар за плату надає Ліцензіату дозвіл на використання Знака (ліцензію) при реалізації товарів та послуг, в обсязі визначеному у п. 1.3 цього Договору.

Згідно п.1.3. Ліцензійного договору, під використанням Ліцензіатом Знака у цьому Договорі розуміється нанесення його на будь-який товар, інструмент, вивіску, предмет або одяг, прапор, нашивку, бирку, засіб (в тому числі транспортний) при пропонуванні чи здійсненні послуг Ліцензіатом, а також застосування його в діловій документації та/або в рекламі, в тому числі і через мережу Інтернет. Під використанням Ліцензіатом Знака у цьому Договорі розуміється також право на підписання від свого імені суб-ліцензійних договорів з користувачами Торгової марки «Наш Край» (третіми особами), включаючи, але не обмежуючись, договорів комерційної концесії, договорів про надання послуг (маркетингових, мерчендайзингових) тощо. При цьому використання торговельної марки можливе лише в сферах діяльності, які вказані в Свідоцтві згідно міжнародної класифікації товарів і послуг (Клас 35 класифікації).

01.01.2018р. між ТОВ "Арго-Р" (правоволоділець) та фізичною особою-підприємцем Москаленко С.О. (користувач) був укладений Договір комерційної концесії від 01.01.2018р.

Відповідно до п.2.1. Договору, правоволоділець зобов`язується надати користувачу плату (Роялті) право користування відповідно до встановлених Договором вимог комплекс належних правоволодільцю прав інтелектуальної власності з метою виготовлення , використання, ввезення, пропозицій, продажу і іншого введення в господарський обсяг товарів, надання послуг і виконання робіт з використанням торгівельної марки "НАШ КРАЙ".

Починаючи з дати відкриття один раз на місяць впродовж 5 (п`яти) календарних днів, наступних за звітним періодом, користувач сплачує правоволодільцеві Роялті у розмірі 14 700грн. Розмір роялті визначається в залежності від розміру торгівельної площі на якій користувач використовує Торгівельну марку за наступною формулою: розмір роялті за місяці = торгівельна площа Користувача * розмір роялті за 1 м.кв. Сторони погодились для визначення розміру роялті за місяць застосовувати наступний розмір роялті - 70 гривень за 1 м.кв. (п.3.1. Договору).

Відповідно до п.3.4. Договору, у випадку прострочення користувачем термінів сплати платежів за Договором нараховується пеня на суму заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Сторони погодили, що прострочення сплати користувачем Роялті протягом двох місяців поспіль є безвідкличною пропозицією користувача про розірвання даного Договору з його ініціативи. (п.3.4.1. Договору).

Відповідно до п.3.6. Договору, у випадку не надходження на адресу Правоволодільця в термін, передбачений для сплати Роялті (п.3.1. даного Договору), мотивованих зауважень Користувача з приводу виконання Правоволодільцем своїх обов`язків по даному Договору, Користувач стверджує, що Правоволоділець в повному обсязі виконав свої обов`язки по даному Договору у відповідному звітному періоді.

Згідно п.7.1.1. Договору, протягом дію цього Договору користувач зобов`язаний використовувати торгівельну марку "НАШ КРАЙ" та систему лише у точці, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Івана Мазепи, 34. Торгівельна площа точки складає 210 м.кв. Користувач зобов`язується дотримуватися корпоративних домовленостей досягнутих між правоволодільцем та виробниками, постачальниками товарів (представленість та дольове розміщення товарів на основних та додаткових місцях продажу, умов та термінів оплати та інше). Зміна асортименту товарів, їх представленість та дольове розміщення у франчайзинговій точці можливе за наявності письмової згоди на це правоволодільця.

Користувач має право в односторонньому порядку у вказаний ним строк розірвати Договір, письмово повідомивши про це правоволодільця не менше ніж за 1 місяць до дати розірвання Договору та не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення дії цього Договору. (п.10.3. Договору).

Даний Договір набирає силу з моменту підписання його сторонами і діє до 01.01.2022р. (п.11.1. Договору).

За період з 05.04.2018р. по 05.03.2020р. позивачем було нараховано роялті в розмірі 352 800,грн., яка була частково сплачена на суму 135 400,00грн. (21.03.2018р. на суму 4 200,00грн., 20.06.2018р. на суму 10 500,00грн., 27.08.2018р. на суму 14 700,00грн., 22.10.2018р. на суму 30 000,00грн., 24.01.2019р. на суму 32 000,00грн., 11.02.2019р. на суму 21 000,00грн., 26.02.2019р. на суму 6 000,00грн. та 01.01.2019р. на суму 17 000,00грн.)

Заборгованість станом на 05.03.2020р. складає 217 400,00грн. (352 800,00грн. - 135 400,00грн.)

Відповідно до п.3.4. Договору комерційної концесії від 01.01.2018р., позивачем нараховано пеню в розмірі 16 017,80грн. за період з 06.04.2019р. по 06.10.2019р.

Відповідач за первісним позовом не погоджується з позивачем та подав зустрічну позовну заяву про визнання договору припиненим. Свої позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовує тим, що 20.01.2018р. між фізичною особою-підприємцем Ткач Т.М. та фізичною особою-підприємцем Москаленко С.О. був укладений Договір оренди нежитлового приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач за зустрічним позовом направляв на адресу відповідача за зустрічним позовом звіти про виконані роботи за період з лютого 2018р. по лютий 2019р.

Також, 01.02.2019р. між ТОВ "Арго-Р" (правоволоділець) та фізичною особою-підприємцем Петровою О.В. (користувач) був укладений Договір комерційної концесії.

25.02.2019р. був укладений акт прийому-передачі до договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2018р., відповідно до якого фізична особа-підприємець Москаленко С.О. передав фізичній особі-підприємцю Ткач Т.М. приміщення площею 20 кв.м. на 1 поверсі за адресою м.Дніпро, пр.Івана Мазепи, буд.34.

26.02.2019р. позивач за зустрічним позовом припинив господарську діяльність як фізична особа-підприємець (а/с 90).

Позивач за зустрічним позовом не погоджується з розрахунком відповідача за зустрічним позовом щодо нарахування пені за період з 06.04.2019р. по 06.10.2019р., оскільки сума заборгованості на яку нараховується пеня станом на 06.04.2019р. зазначена 55 700,00грн., до якої входить заборгованість за період січень 2018р. по березень 2019р. Просить суд застосувати строк позовної давності в один рік, оскільки позивач звернувся з позовною заявою 17.03.2020р.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. (ст.256 ЦК України). Спеціальна позовна даність про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється тривалістю у один рік. (ст.257 ЦК України).

Суд не погоджується з позивачем за зустрічним позовом що спірний договір є припиненим, оскільки відповідно до п.10.3. Договору комерційної концесії від 01.01.2018р. користувач має право в односторонньому порядку у вказаний ним строк розірвати Договір, письмово повідомивши про це правоволодільця не менше ніж за 1 місяць до дати розірвання Договору та не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення дії цього Договору. В матеріалах справи такі докази відсутні.

Також, матеріали справи не містять доказів в підтвердження зауважень відповідача за первісним позовом з приводу виконання позивачем за первісним позовом своїх обов`язків, що передбачено п.3.6. Договору комерційної концесії від 01.01.2018р.

Стосовно направлення на адресу відповідача за зустрічним позовом звітів про виконані роботи за період з лютого 2018р. по лютий 2019р., суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.1115 ЦК за договором комерційної концесії одна сторона (правоволоділець) зобов`язується надати другій стороні (користувачеві) за плату право користування відповідно до її вимог комплексом належних цій стороні прав з метою виготовлення та (або) продажу певного виду товару та (або) надання послуг.

Сторонами договору комерційної концесії є правоволоділець і користувач. Ними відповідно до ст.1117 ЦК можуть виступати фізична та юридична особи, які є суб`єктами підприємницької діяльності. Відповідно, органи державної влади та інші суб`єкти, які не зареєстровані як суб`єкти підприємницької діяльності, права брати участь (бути сторонами) у договорі комерційної концесії не мають.

Згідно зі ст.1116 ЦК предметом договору комерційної концесії є право на використання об`єктів права інтелектуальної власності (торговельних марок, промислових зразків, винаходів, творів, комерційних таємниць тощо), комерційного досвіду та ділової репутації. Договором комерційної концесії може бути передбачено використання предмета договору із зазначенням або без зазначення території використання щодо певної сфери цивільного обороту.

Отже, з врахуванням викладеного, направлення актів чи звітів про виконані роботи не передбачено договором та не можуть бути доказами в підтвердження обставин викладених в зустрічній позовній заяві позивача, оскільки в даній справі був укладений Договір комерційної концесії.

Також, звіти про виконані роботи суд не може взяти до уваги, оскільки з них не вбачається на виконання якого Договору були здійснені відповідні роботи.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі в частині заборгованості по сплаті роялті в розмірі 217 400,00грн.

Стосовно пені у розмірі 16 017,80грн. нарахованої за період з 06.04.2019р. по 06.10.2019р., то вона підлягає частковому задоволенню, а саме на суму 5 717,37грн. нарахованої за період з 07.05.2019р. по 18.07.2019р. (з 07.05.2019р. по 05.06.2019р. нарахованої на суму боргу 70 400,00грн. пеня складає 2 025,21грн., з06.06.2019р. по 05.07.2019р. нарахованої на суму боргу 85 100,00грн. пеня складає 2 448,08грн., з 06.07.2019р. по 18.07.2019р. нарахованої на суму боргу 99 800,00грн. пеня складає 1 244,08грн.) В решті позовних вимог необхідно відмовити зі спливом строків позовної давності.

Укладання договорів з фізичними особами-підприємцями Ткач Т.М. та Петровою О.В. ніяким чином не впливають на виконання обов`язків сторонами по договору комерційної концесії від 01.01.2018р.

Відповідач не звертався до позивача відповідно до п.10.3. договору з вимогою про розірвання договору комерційної концесії від 01.01.2018р.

Тому в позовних вимогах за зустрічним позовом необхідно відмовити.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно зі ст.ст.626-629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд, відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з`ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню зі стягненням заборгованості по сплаті роялті в розмірі 217 400,00грн. та пені в розмірі 5 717,37грн., в іншій частині заявлених вимог відмовити.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у сумі 3 346,76грн. покладається на відповідача за первісним позовом.

Керуючись ст.ст.2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити частково.

Стягнути з Москаленка Сергія Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго-Р" (33001, м.Рівне, вул.Дворецька, 93, ) заборгованість по сплаті роялті на суму 217 400,00грн., пеню в сумі 5 717,37грн., судовий збір у розмірі 3 346,76грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Москаленко Сергія Олександровича - відмовити в повному обсязі.

Судовий збір покласти на позивача за зустрічним позовом.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 05.05.2021

Суддя С.П. Панна