ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.05.2021 Справа № 905/425/21

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Корюківської окружної прокуратури, м. Корюківка Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ

до відповідача: Фізичної особи підприємця Плетньова Дмитра Анатолійовича, м.Мирноград Донецької області

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 3 836,50 грн.,

За участю представників сторін:

прокурор: Хряк О.О. за посвідченням №059740 від 08.02.2021

від позивача: Ткаченко Л.М. в порядку самопредставництва

від відповідача: не з`явився

Заступник керівника Менської місцевої прокуратури №1, м. Мена Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи підприємця Плетньова Дмитра Анатолійовича, м.Мирноград Донецької області про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 3 836,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що відповідачем здійснювалось перевезення вантажу великогабаритним транспортним засобом з порушенням вимог чинного законодавства. За твердженням прокурора неотримання до державного бюджету плати за проїзд великовагових транспортних засобів через перевищення нормативів порушує інтереси держави.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст.ст. 27, 53, 175 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/425/21 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 15.03.2021 позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/425/21.

09 квітня 2021 року від Корюківської окружної прокуратури, м. Корюківка Чернігівської області надійшло клопотання №249вих-21 від 29.03.2021, в якому прокурор зазначив, що відповідно до наказу Генерального прокурора №39 від 17.02.2021 «Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур» виключено з структури та штатного розпису Чернігівської обласної прокуратури Менську місцеву прокуратуру та встановлено в структурі та штатному розписі Корюківську окружну прокуратуру, при цьому наказом Генерального прокурора №40 від 17.02.2021 «Про день початку роботи окружних прокуратур» днем початку роботи окружних прокуратур визначено 15.03.2021, у зв`язку з чим, з 15.03.2021 Менську місцеву прокуратуру змінено на Корюківську окружну прокуратуру.

Відповідно до ст.52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури, Закон України «Про прокуратуру» викладено в новій редакції, зокрема статтю 12, відповідно до ч.1 якої у системі прокуратури України діють окружні прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається наказом Генерального прокурора. Утворення, реорганізація та ліквідація окружних прокуратур, визначення їхньої компетенції, структури і штатного розпису здійснюються Генеральним прокурором.

В п.9 ч.1 Розділ XI перехідних положень встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як встановлено судом, 17.02.2021 наказом Генерального прокурору №39 «Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур» затверджено перелік і територіальну юрисдикцію окружних прокуратур, згідно з яким виключено з структури та штатного розпису Чернігівської обласної прокуратури Менську місцеву прокуратуру та встановлено в структурі та штатному розписі Корюківську окружну прокуратуру.

Наказом Генерального прокурора №40 від 17.02.2021 «Про день початку роботи окружних прокуратур» днем початку роботи окружних прокуратур визначено 15.03.2021 року.

Отже враховуючи викладене, суд розглядає позовні вимоги з урахуванням зміни у системі прокуратури України.

У підготовчому судовому засіданні 12.04.2021 судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/425/21 до розгляду по суті на 12.05.2021 року.

У судовому засіданні 12.05.2021 року прокурор підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст. 178 та ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого відповідача і ненадання ним витребуваних документів у світлі достатності наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 13, 42, ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Заслухавши прокурора та представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2019 року в.о. начальника Управління Укртансбезпеки у Чернігівській області затверджено Щотижневий графік №24551/141/18-19 від 13.09.2019, відповідно до якого визначено проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області у період з 16.09.2019 по 22.09.2019.

16.09.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Чернігівській області видано Направлення на рейдову перевірку №006787 (а.с.17).

17.09.2019 року державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області на ділянці автодороги М 01, Київ Чернігів Н. Яриловичі, 124 км проведено перевірку транспортного засобу: марка DAF ХА 95.430, номерний знак НОМЕР_1 , (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 ), що належить водію - ОСОБА_1 , за результатами якої складено Акт №191548, в якому зазначено, що під час перевірки виявлено порушення, а саме при перевезені вантажів для власних потреб у водія відсутні документи передбачені ст.48 ЗУ «про автомобільні дороги», а саме дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України.

Відповідно до акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0005189 від 17.09.2019 нормативно допустима маса (40,0) 44,0 т, фактична 28,75т; осьові навантаження допустимі: 11т, 8т., 8т., фактичне: 7,55т, 13,35т; 7,85 т.

При цьому, 17.09.2019 працівниками Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області складено довідку №042236 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, у якій зазначено про перевищення в зазначеному вище автомобілі та причепі нормативно-вагових параметрів (а.с.21).

Крім того, 17.09.2019 державним інспектором Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0005189 згідно акту №0005189 від 17.09.2019, яким фізичній особі - підприємцю Плетньову Дмитру Анатольовичу визначено суму плати за проїзд у розмірі 140,4 Євро (що згідно курсу НБУ станом на 17.09.2019 становило 3 836,50 грн.).

Листом №75342/41/24-19 від 28.11.2019 Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області звернулось до відповідача з вимогою про внесення плати за проїзд у розмірі 140,4 Євро.

Однак, вищевказана плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 3836,50 грн. відповідачем у встановленому законом порядку та строк, визначений у приписі від 17.09.2019, самостійно не сплачена.

Посилаючись на порушення вимог чинного законодавства при здійсненні відповідачем перевезення вантажу великогабаритним транспортним засобом, внаслідок чого останньому нарахована плата у розмірі 3 836,50 грн., яка не сплачена у добровільному порядку, що порушує інтереси держави через неотримання до державного бюджету плати за проїзд великовагових транспортних засобів через перевищення нормативів, прокурор звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Прокурора такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні Відповідача до відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт», відповідно до ч. 12 ст. 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини 1 та 4 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 (далі Порядок №879), пунктом 3 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила №1306). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Пунктом 22.5 Правил № 1306 передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Також пунктами 26, 27 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Відповідно до розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0005189 від 17.09.2019 згідно акту №0005189 від 17.09.2019 плата відповідача за проїзд автомобіля АН 6077 КІ становить 140,4 Євро.

Пунктом 27 Порядку передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України на день проведення розрахунку. Наведена сума еквівалентна 3 836,50 грн.

Відповідно до п.31-1 Порядку №879 перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрасбезпеки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем розраховану плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 140,4 євро, що еквівалентно 3 836,50 грн. не здійснено. Доказів іншого матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а є сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. При цьому, справи вказаної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція закріплена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 820/1203/17.

Суд констатує, що у даному випадку державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування у зв`язку з перевезенням вантажу з порушенням вимог чинного законодавства завдано шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем у повному обсязі.

Приймаючи до уваги наведене, перевіривши розрахунок плати за проїзд, суд встановив правомірність та обґрунтованість нарахування вказаної суми, з огляду на що, позовні вимоги про стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 3 836,50 грн. підлягають задоволенню повністю.

Щодо представництва прокурором інтересів держави у даній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци 1 і 2 частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру"). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

Вказані положення Закону України "Про прокуратуру" кореспондуються з нормами частини четвертої та абзацу 2 частини п`ятої статті 53 ГПК України, згідно з якими прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Системне тлумачення положень частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України і частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви прокурор обґрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави внаслідок бездіяльності центрального органу, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті, а саме Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), оскільки за наявності підстав для стягнення з відповідача коштів у примусову порядку до державного бюджету, з метою захисту інтересів держави, таким органом заходів щодо звернення з позовом до суду не вжито.

Прокурор наголосив, що дотримання законності у питаннях наповнення бюджету безпосередньо належить до інтересів держави, в той час як бездіяльність Укртрансбезпеки завдає істотної шкоди економічним інтересам держави.

Відтак, суд зазначає, що зі змісту позовної заяви, аргументації про бездіяльність Державної служби України з безпеки на транспорті, зазначеного предмета спору, характеру спірних правовідносин, вбачається, що прокурор навів достатньо обґрунтувань для звернення до суду за захистом інтересів держави та, відповідно, розгляду його позовних вимог по суті.

Судові витрати у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з Відповідача на користь Прокурора.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Корюківської окружної прокуратури, м. Корюківка Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ до Фізичної особи підприємця Плетньова Дмитра Анатолійовича, м.Мирноград Донецької області про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 3 836,50 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Плетньова Дмитра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; код ІПН НОМЕР_3 ) на користь держави (р/р UA 0025739, код отримувача 37972475, Казначейство України у м. Чернігів, КБК 22160100, призначення платежу: 22160100 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагоні та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні) плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 3 836,50 грн.

Стягувач: Державна служба України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, 14; ).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Плетньова Дмитра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; код ІПН НОМЕР_3 ) на користь Чернігівської обласної прокуратури (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9; ; отримувач Чернігівська обласна прокуратура, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, р/р UA0006008) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області, в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 13.05.2021 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/