ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2021 р. Справа№ 927/400/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від прокуратури - Кузьміна К.Р.;

від позивача - не з`явились;

від відповідача - не з`явились;

від третьої особи - не з`явились;

розглянувши апеляційні скарги

Чернігівської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 (повний текст складено 17.12.2020)

справі №927/400/20 (суддя Ноувен М.П.)

За позовом Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави

в особі Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11",

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області,

про визнання договору укладеним та стягнення 104 271,78 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11" про визнання укладеним між Козелецькою селищною радою Козелецького району Чернігівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11" договору про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець, у редакції позивача, яка міститься в позовній заяві; про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11" 104 271,78 грн.

В обґрунтування позову прокурор посилається на те, що відповідач в порушення вимог закону не уклав договір про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець та не сплатив пайовий внесок.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 року у справі №927/400/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач, а відповідно у даному випадку і прокурор в інтересах держави в особі позивача мають право вимагати від відповідача укладення договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець і стягнення з відповідача коштів пайової участі у судовому порядку. Втім, місцевим господарським судом також встановлено, що порушення права Козелецької селищної ради відбулося у 2014 році, а не після проведення перевірки контролюючим органом та складанням Аудиторського звіту у 2018 році, відтак звернення прокурора до суду з цим позовом лише у травні 2020 року, тобто поза межами загальної позовної давності у три роки, що сплив у серпні 2017 року та про застосування якої заявлено відповідачем у справі, є підставою для відмови у позові.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Чернігівська обласна прокуратура звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 року у справі №927/400/20 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Одночасно в апеляційній скарзі апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що при вирішенні питання застосування положень законодавства щодо строку позовної давності суд першої інстанції надав невірну оцінку обставинам щодо забудови об`єкту, введення його в експлуатацію, наявності у позивача повноважень та можливості перевірки наявної у нього інформації про наявність підстав для звільнення відповідача від сплати коштів пайової участі. Скаржник звертає увагу, що у Козелецької селищної ради на момент введення в експлуатацію будинку були відсутні повноваження вимагати надання інформації щодо фінансування будівництва, а також рада не має відношення до фінансування будівництва. Прокурор також наголошує, що відповідач умисно надав інформацію, що будівництво багатоквартирного житлового будинку проводилось, як доступне житло задля ухилення від сплати пайової участі. Крім того скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази направлення листа про повідомлення ради про здійснення будівництва не за програмою доступне житло та отримання його селищною радою. Отже, на думку прокурора відповідачем не надано належних та допустимих доказів наявності у органу місцевого самоврядування інформації щодо забудови відповідачем об`єкта не за програмою доступне житло раніше, ніж отримано висновок аудиту. Відтак, селищна рада вперше отримала інформацію про те, що забудовник не звільняється від сплати пайової участі, лише після надходження звіту про проведену перевірку управлінням Північного офісу Держаудитслужби Чернігівській області у серпні 2018 року.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2021 року справу №927/400/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Дідиченко М.А., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чернігівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 року, розгляд справи призначено на 18.03.2021.

26.02.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, третьої особи у справі, надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, а також письмові пояснення по справі.

01.03.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11", відповідача у справі надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судове засідання призначене на 18.03.2021 року не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді доповідача) Поляк О.І. з 17.03.2021 року.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2021 року, у зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Поляк О.І. на лікарняному, матеріали справи №927/400/20 передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2021 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 року апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 року у справі №927/400/20 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено розгляд справи на 12.05.2021 року.

В судовому засіданні 12.05.2021 року прокурор надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу, представники позивача, відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників позивача, відповідача та третьої особи.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.02.2014 року Рішенням Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області (ХІІІ сесія VI скликання) прийнято рішення "Про затвердження Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець" (далі - Положення). (т.1, а.с. 20).

Зазначене Положення регулює, відповідно до Законів України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038- VI зі змінами та доповненнями, "Про запобігання впливу світової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва" від 25.12.2008 року № 800- VI, організаційні та економічні відносини, пов`язані з порядком залучення, розрахунку розміру і використанням коштів пайової участі замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець.

15.08.2014 року Інспекцією Держархбюро у Чернігівській області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № 59: Будівництво багатоквартирного житлового будинку (доступне житло) по вул. Жуковського,17а у сел. Козелець, Козелецького району, Чернігівської області. Замовник будівництва: ТОВ "Трансбудсервіс 11". (т.1, а.с. 28-30).

Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 5213,6 тис. грн, в тому числі витрати на будівельно-монтажні роботи 3585,9 тис. грн, витрати на машини, обладнання та інвентар - 171,4 тис. (т.1, а.с. 31-32).

Листом № 56 від 18.08.2014 року ТОВ "Трансбудсервіс-11" направило Козелецькій селищній раді копію декларації № 59 про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності "Чернігівська обл., смт Козелець, вул. Жуковського, 17А, 17000, Будівництво багатоквартирного житлового будинку (доступне житло)". (т.1, а.с. 152).

Докази направлення даного листа в матеріалах справи відсутні.

Листом № 72 від 07.11.2014 року ТОВ "Трансбудсервіс-11" повідомило Козелецьку селищну раду про те, що рішенням Міжвідомчої комісії з розгляду пропозицій щодо формування переліку об`єктів житлового будівництва, на добудову (будівництво) яких або придбання житла в яких можуть спрямовуватись кошти (документ введено в дію Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №20 від 22.01.2014), житловий будинок за адресою: Чернігівська обл., смт Козелець, вул. Жуковського,17А, 17000, включено в перелік для участі в програмі "доступне житло". На підставі п.п.3 п. 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" кошти пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту не залучаються. В зв`язку з цим підприємством була розроблена своя програма про надання безпроцентного кредитування на придбання житла терміном до трьох років і цінова пропозиція не перевищувала суми, затвердженою рішенням Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства. Особи, які придбали житло скористалися кращими умовами підрядника, які не суперечать умовам даної програми. (т.1, а.с. 151).

Докази направлення даного листа в матеріалах справи відсутні.

У 2018 році Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області Державної аудиторської служби України проведено фінансовий аудит виконання бюджету смт Козелець.

За результатами перевірки складено Аудиторський звіт державного фінансового аудиту виконання бюджетного селища міського типу Козелець за період з 01.07.2017 року по 30.04.2018 року, відповідно до якого встановлено, що на якість виконання бюджету смт Козелець мали вплив наступні фактори, зокрема несплата замовником будівництва ТОВ "Трансбудсервіс-11" пайових внесків у законодавчо визначеному порядку та недостатній контроль з боку Козелецької селищної ради за дотриманням зобов`язань щодо платежів до місцевого бюджету призвело до недотримання доходу селищним бюджетом смт Козелець. (т.1, а.с. 34-42).

Аудиторським дослідженням встановлено, що на земельній ділянці за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського,17А, яка перебуває у комунальній власності Козелецької селищної ради, побудовано багатоквартирний житловий будинок, який було введено в експлуатацію у серпні 2014 року (І корпус будівництва), у грудні 2015 року (ІІ корпус будівництва) у відповідності до декларацій про готовність об`єкта до експлуатації зі статусом доступне житло. Замовником будівництва вищезазначеного багатоквартирного житлового будинку виступало Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11".

Під час проведення аудиту було проведено збирання відомостей у ТОВ "Трансбудсервіс 11", за результатами якого встановлено, що будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського, 17А здійснювалось Товариством не за державної підтримки по програмі Доступне житло, а за власний кошт, фінансової підтримки з державного або місцевого бюджетів на будівництво не надходило, у зв`язку з чим усі квартири у вищевказаному багатоквартирному будинку були реалізовані на комерційній основі за договорами купівлі-продажу нерухомого майна.

Факт відсутності державної підтримки при будівництві багатоквартирного будинку за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського, 17-а спростовує його приналежність до категорії "доступне житло", а разом з цим, виключає із переліку замовників, які відповідно до п.4 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Оскільки будівництво багатоквартирного житлового будинку здійснювалось не як "доступне житло", тобто за відсутності державної підтримки відповідно до Державної цільової соціально-економічної програми будівництва (придбання) доступного житла на 2010-2017 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 №1249 зі змінами, ТОВ "Трансбудсервіс 11" зобов`язаний був прийняти участь у розвитку інфраструктури смт Козелець шляхом укладення договору про пайову участь із Козелецькою селищною радою та сплатити пайовий внесок до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, як це передбачено вимогами п.4 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Листом від 10.09.2018 року №03-09/1815 Козелецька селищна рада звернулась до ТОВ "Трансбудсервіс 11" у якому пропонувала відповідачу звернутись до Козелецької селищної ради у строк до 28.09.2018 року для укладання договору про пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури на території населених пунктів Козелецької селищної ради по об`єкту - будівництво багатоквартирного будинку по вул. Жуковського, 17А в смт Козелець в добровільному порядку. (т.1, а.с. 43).

Листом від 28.09.2018 року № 54 ТОВ "Трансбудсервіс 11" повідомив Козелецьку селищну раду про те, що згідно з деклараціями про початок виконання будівельних робіт від 28.03.2013 року і 17.10.2014 року та про готовність об`єкта до експлуатації від 15.08.2014 року і 24.12.2015 року, зареєстрованими в Управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області, будівництво багатоквартирного житлового будинку по вул. Жуковського, буд. 17А смт Козелець зазначено як доступне житло. (т.1, а.с. 44).

Листом від 01.11.2018 року за №420 Чернігівське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" на запит прокуратури Чернігівської області надало відповідь, що житловий будинок за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського, 17А, забудовник ТОВ "Трансбудсервіс 11" був затверджений Міжвідомчою комісією (Протокол від 05.11.2013) до участі в реалізації Порядку 140 та Порядку 343. По даному об`єкту Чернігівським регіональним управлінням Держмолодьжитла фінансові послуги для будівництва багатоквартирного житлового будинку, в тому числі за програмою "Доступне житло" не надавалися. (т.1, а.с. 85)

Листом від 28.12.2018 року № 2880/06.1 Державна спеціалізована фінансова установа "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" на звернення Козелецької селищної ради Чернігівської області від 28.11.2018 року № 03-08/2475 повідомила, що протоколом Міжвідомчої комісії від 05.11.2013 року до участі в реалізації Програми будівництва (придбання) доступного житла було затверджено житловий багатоквартирний будинок по вул. Жуковського, 17-а в смт Козелець Чернігівської області, забудовником якого є ТОВ "Трансбудсервіс 11". Проте, по даному об`єкту Чернігівським регіональним управлінням Держмолодьжитла жодних договорів не укладалось, квартири відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 140 від 11.02.2009 року та Порядку, затвердженого постановою Уряду № 343 від 25.04.2012 року, не реалізовувались. (т.1, а.с. 45).

Листом від 22.03.2019 року №1735вих.19 начальник Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури звернувся до Козелецького селищного голови Дмитренка О.Б. щодо необхідності поінформувати місцеву прокуратуру про вжиті заходи щодо укладення договору про участь ТОВ "Трансбудсервіс 11" у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури на території населених пунктів Козелецької селищної ради, чи направлявся проект договору про пайову участь ТОВ "Трансбудсервіс". (т.1, а.с. 46).

Козелецька селищна рада листом від 03.04.2019 року за №03-09/739 надала відповідну інформацію, зокрема, повідомила, що 29.03.2019 року на засіданні виконкому Козелецької селищної ради прийнято рішення № 585-43-VIII "Про укладення договору про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Козелецької селищної ради" щодо ТОВ "Трансбудсервс-11", яким вирішено: затвердити розмір пайової участі у сумі 156 407, 67 грн. що становить 3% від загальної кошторисної вартості будівництва багатоповерхового житлового будинку у сел. Козелець по вул. Жуковського, 17 А та укласти договір про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Козелецької селищної ради між Козелецькою селищною радою та ТОВ "Трансбудсервіс 11". (т.1 ,а.с. 47-48).

Листом від 02.04.2019 року за №03-08/735 (цінним з описом вкладення з повідомленням про вручення) направлено відповідачу договір від 02.04.2019 року про пайову участь з додатком. (т.1, а.с. 50).

В матеріалах справи наявний договір від 02.04.2019 року про пайову участь з додатком. (т.1, а.с. 51-54).

Зазначений лист повернувся Козелецькій селищній раді як неотриманий. (т.1, а.с. 55-56).

Листом № 03-08/933 від 02.05.2019 року Козелецька селищна рада повторно направила ТОВ "Трансбудсервіс 11" договір про пайову участь з додатками, який також був повернутий, як неодержаний адресатом. (т.1, а.с. 63).

В матеріалах справи наявний договір від 02.05.2019 року про пайову участь. (т.1, а.с. 64-65).

Зазначений лист повернувся Козелецькій селищній раді як неотриманий. (т.1, а.с. 66-67).

Листом від 23.10.2019 року за №03-08/1962 Козелецька селищна рада втретє направила договір про пайову участь з додатками на адресу ТОВ "Трансбудсервіс 11". (т.1, а.с. 75).

В матеріалах справи наявний договір від 23.10.2019 року про пайову участь. (т.1, а.с. 76-77).

Відповідно до рекомендованого повідомлення за №100 зазначений лист отримано відповідачем 08.11.2019 року. (т.1, а.с. 80).

Крім того, 23.10.2019 року представниками Козелецької селищної ради Пушкар І.М., Бабко Г.М., Бреус О.П. складено акт про відмову від отримання документа, відповідно до якого директор ТОВ "Трансбудсервіс 11" відмовився отримати договір від 23.10.2019 року про пайову участь замовника у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець. (т.1, а.с. 74).

Директору ТОВ "Трансбудсервіс 11" зачитано такі пункти договорів, як предмет договору та зобов`язання сторін та запропоновано отримати договори від 23.10.2019 року для добровільного підписання.

Місцевою прокуратурою у зв`язку з вивченням підстав для представництва інтересів держави в суді направлялись запити до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Чернігівській області (від 05.12.2019 року №63-2078вих19), до Міністерства розвитку громад та територій України (від 06.12.2019 року №63-2101вих19). (т.1, а.с. 82,84)

Державна архітектурно-будівельна інспекція в Чернігівській області листом від 12.12.2019 року №40-1025-3/1803-19 повідомила про те, що законодавством не передбачено повноважень органів держархбудконтролю щодо перевірки достовірності інформації про сплату замовниками пайової участі, як і перевірки про кошторисну вартість та вартість основних фондів під час прийняття об`єктів будівництва в експлуатацію. (т.1, а.с. 84).

Враховуючи вищевикладене, прокурор наголошує на тому, що позивачу саме у серпні 2018 року стало відомо, що будівництво вказаного багатоквартирного житлового будинку здійснювалось ТОВ "Трансбудсервіс 11" не за державної підтримки по програмі "Доступне житло", а за власний кошт, відтак у ТОВ "Трансбудсервіс 11" виник обов`язок взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Козелець шляхом укладення відповідного договору та перерахування до бюджету коштів у розмірі, визначеному таким договором.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд встановив, що порушення права Козелецької селищної ради відбулося у 2014 році, відтак звернення прокурора до суду з цим позовом лише у травні 2020 року, відбулось поза межами загальної позовної давності у три роки, що сплив у серпні 2017 року та про застосування якої заявлено відповідачем у справі, є підставою для відмови у позові.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Рішенням Козелецької селищної ради Чернігівської області XIII сесії VI скликання від 03.02.2014 року затверджено Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець (т.1, а.с. 20).

Згідно з п.2.4 вказаного Положення розмір пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець визначається у відповідності до пунктів 2.2 і 2.3 цього Положення і становить у разі будівництва житлових будинків (за винятком тих, що перелічені у п.1.5 цього Положення) - 2 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону замовник, який має намір щодо забудови земельної у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч. 3 ст. 40 Закону).

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором (ч. 9 ст. 40 Закону).

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що законодавство встановлює обов`язок забудовника звернутися до відповідного органу з приводу укладення договору пайової участі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Факт реєстрації декларації про готовність до експлуатації житлового будинку не звільняє замовника будівництва від обов`язку укласти договір про пайову участь після здійснення такої реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, як замовник будівництва в порушення вимог ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" і Порядку у строк, визначений зазначеними нормами не звернувся до позивача за укладенням договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець і тим самим порушив права позивача на укладення такого договору і одержання від відповідача коштів пайової участі, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

В даному випадку, колегія суддів досліджує питання коли позивач довідався або міг довідатися про порушення своїх прав відповідачем, оскільки, як зазначає прокурор в своїй апеляційній скарзі відповідач умисно ввів в оману позивача, що будівництво здійснювалось за програмою доступне житло задля уникнення понесення ним витрат у вигляді пайової участі.

Колегія суддів зазначає, що Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - Будівництво багатоквартирного житлового будинку (доступне житло) по вул. Жуковського,17а у сел. Козелець, Козелецького району, Чернігівської області, замовником, якого виступало ТОВ "Трансбудсервіс 11" зареєстровано 15.08.2014 року, що вбачається з наявної в матеріалах справи декларації. (т.1, а.с. 28-30).

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення Європейський суд з прав людини від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Частиною 1 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушено, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, перебіг позовної давності починається з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 367/2271/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 362/44/17 від 17.10.2018 року зроблено конкретизований висновок щодо застосування строку позовної давності, який в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України є обов`язковим до застосування.

Якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Тобто, позивачем у даній справі є Козелецька селищна рада Козелецького району Чернігівської області, відповідно позовна давність має обчислюватись від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатись саме позивач у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 9 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Сільські, селищні, міські, районні у містах, районні, обласні ради мають печатки із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, рахунки в установах банків України.

Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 51 Закону України "Про місцеве самоврядування" виконавчим органом в т.ч. селищної ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Згідно з пп. 5) , п. 2), ч. 1 ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів в т.ч. селищних рад належать в т.ч. залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об`єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища.

За змістом ч. 3 ст. 12 вказаного Закону селищний голова очолює виконавчий комітет відповідної селищної ради, головує на її засіданнях.

За змістом п. 3, 14, 16 ч. 4 та ч. 6 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування" селищний голова: підписує рішення ради та її виконавчого комітету; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради. При здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Крім того у відповідності до ст. 28 п. б Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад зокрема належать здійснення контролю за дотриманням зобов`язань щодо платежів до місцевого бюджету з боку підприємств та організацій незалежно від форми власності.

Також статтею 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено повноваження у галузі будівництва, зокрема встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації, координація на відповідній території діяльності суб`єктів містобудування щодо комплексної забудови населених пунктів.

Окрім цього, статтею 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено також делеговані повноваження у галузі будівництва, зокрема надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій, вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування.

Відповідно до частини першої, другої, дванадцятої статті 4 Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» доступне житло - це збудовані і ті, що будуються за державної підтримки, житлові будинки (комплекси) та квартири.

Державна підтримка будівництва доступного житла полягає у сплаті державою 30 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла та/або наданні пільгового іпотечного житлового кредиту.

Порядок надання державної підтримки та забезпечення громадян доступним житлом встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Порядку забезпечення громадян доступним житлом, у редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 568 (далі - Порядок), державна підтримка надається шляхом сплати за рахунок коштів державного та/або місцевого бюджету 30 відсотків вартості нормативної площі доступного житла, при цьому громадянин вносить на свій поточний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, кошти в обсязі 70 відсотків вартості нормативної площі доступного житла.

Пунктом 3 порядку передбачено, що місцеві органи виконавчої влади здійснюють відбір громадян, яким надається державна підтримка, з числа тих, хто потребує поліпшення житлових умов, з урахуванням черговості взяття на облік, а також права на позачергове чи першочергове поліпшення житлових умов.

Крім того пунктом 9 порядку передбачено, що виконавець для надання державної підтримки:

1) укладає:

з уповноваженими ним банками - договори про співпрацю щодо відкриття та обслуговування поточних рахунків громадян для надання державної підтримки, в яких обов`язково передбачається умова стосовно безспірного списання виконавцем з поточного рахунка громадянина коштів для будівництва (придбання) доступного житла;

із забудовником - договір про резервування житлової площі та/або договір про сприяння у будівництві, а також договір про будівництво (придбання) доступного житла. Сума відшкодування витрат за часткове виконання функцій замовника виконавцем, яка визначається у кожному із зазначених договорів, становить не більш як 0,4 відсотка вартості договору;

з громадянином - договір про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла, відповідно до якого громадянин доручає виконавцю розпоряджатися коштами на поточному рахунку, які складаються з суми вартості об`єкта фінансування та суми винагороди (відшкодування). Сума винагороди (відшкодування) за обслуговування коштів, яка визначається у кожному із зазначених договорів, становить не більш як 0,7 відсотка вартості договору;

затверджує порядок взаємодії між громадянами, забудовниками та уповноваженими банками і вимоги до них за погодженням з Мінрегіоном.

Отже, з вищевикладених вимог законодавства вбачається, що місцевий орган самоврядування наділений повноваженнями щодо достеменного встановлення обставин стосовно умов будівництва на його території об`єкту, зокрема здійснення контролю щодо наявності у замовника будівництва ТОВ "Трансбудсеріс 11" законодавчо визначених підстав (як то: договір про резервування житлової площі та/або договір сприяння у будівництві, договір про будівництво (придбання) доступного житла, укладених з виконавцем заходів Державної цільової соціально-економічної програми будівництва (придбання) доступного житла на 2010-2017 роки, як це передбачено вимогами п, 9 Порядку забезпечення громадян доступним житлом), які б підтверджували статус будівництва багатоквартирного будинку за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського, 17-а як "доступне житло" та надавали право не бути залученим до пайової участі у розвитку інфраструктури смт Козелець."

При цьому, посилання скаржника, що відповідач повідомляв селищну раду, що він здійснює будівництво за програмою доступне житло, не звільняє селищну раду від обов`язку встановити дійсність таких обставин задля уникнення порушення своїх прав у вигляді недоотримання пайових внесків.

Тобто, колегія суддів наголошує, що доказом участі замовника будівництва можуть слугувати документи, що перелічені в п. 9 порядку, а не слова забудовника без документального підтвердження.

Крім того, колегія суддів також не може погодитись з доводами скаржника, що позивача було введено в оману шляхом зазначення в декларації про готовність об`єкта до експлуатації терміну доступне житло, оскільки, як вбачається з листа Державної архітектурно-будівельної інспекції в Чернігівській області листом від 12.12.2019 року №40-1025-3/1803-19 вбачається, що законодавством не передбачено повноважень органів держархбудконтролю щодо перевірки достовірності інформації про сплату замовниками пайової участі, як і перевірки про кошторисну вартість та вартість основних фондів під час прийняття об`єктів будівництва в експлуатацію. (т.1, а.с. 84).

Отже, факт зазначення в декларації про готовність об`єкта до експлуатації терміну «доступне житло» не створює юридичних наслідків для позивача щодо дійсності участі відповідача у програмі доступне житло.

Відтак, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що наявні в матеріалах докази в їх сукупності свідчать про те, що Козелецькій селищній раді було відомо про готовність житлового будинку по вул. Жуковського,17А до експлуатації в серпні 2014 року, а у Козелецької селищної ради на момент введення будинку в експлуатацію були відсутні докази фінансування будівництва багатоквартирного житлового будинку по вул. Жуковського,17-а у селищі Козелець за кошти державного або місцевого бюджету, то в даному випадку наявна бездіяльність саме селищної ради щодо укладення спірного договору про пайову участь з серпня 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що порушення права Козелецької селищної ради відбулося у 2014 році, а не після проведення перевірки контролюючим органом та складанням Аудиторського звіту у 2018 році, у зв`язку з чим погоджується з судом першої інстанції, Козелецька селищна рада повинна була звернутися до суду за захистом свого порушеного права із дотриманням строків позовної давності (в межах трирічного строку).

Оскільки позов було заявлено 07.05.2020 року (подано на пошту), суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову з огляду на пропуск строку позовної давності.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 року прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Чернігівської обласної прокуратури задоволенню не підлягає.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданих апеляційних скаргах, скаржниками не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Чернігівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 року у справі №927/400/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.12.2020 року у справі №927/400/20 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/400/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.05.2021 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко