ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/403/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Мишкіної М.А., Богатиря К.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

від ФОП Кошель О.А. - адвокат Савицька О.М., ордер серії ВН № 120421 від 12.04.2021;

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області - Кочурка В.В., паспорт серія НОМЕР_1 від 31.10.2011;

Інші представники учасників провадження по справі в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.03.2021 (про відмову у задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни (вх.№2-353/21 від 18.03.2021р.) на постанову приватного виконавця)

по справі №916/403/21

за позовом Зозулі Юрія Миколайовича

до відповідачів:

1. Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Санафарм»

Суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович

про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості та виселення

суддя суду першої інстанції - Цісельський О.В.

місце винесення ухвали: м. Одеса, Господарський суд Одеської області

Повний текст ухвали складено 05.04.2021.

ВСТАНОВИВ:

Зозуля Юрій Миколайович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни та Товариства з обмеженою відповідальністю «Санафарм», в якому просить суд:

- розірвати договір оренди нежилого приміщення № 01/12-18 від 01.12.2018, що укладений між ФОП Зозулею Юрієм Миколайовичем та ФОП Кошель Оксаною Анатоліївною про оренду приміщення загальною площею 76,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, № 58Г, приміщення 8 ;

- стягнути з ФОП Кошель Оксани Миколаївни на користь Зозулі Юрія Миколайовича заборгованість по орендній платі в розмірі 950 666,50 грн., що включає заборгованість зі сплати оренди у розмірі 616 000,00 грн., 42 392,74 інфляційного збільшення, 258 300,94 пені та 33972,82 грн. 3% річних.

- виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Санафарм» з нежитлового приміщення № 8, загальною площею 76,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, № 58Г , протягом 5 днів з моменту набрання рішенням законної сили.

16.03.2021 Зозулею Юрієм Миколайовичем подано заяву про забезпечення позову, згідно якої заявник просив суд заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Санафарм» та будь-яким іншим особам користуватися нежитловим приміщенням №8 по вул. Ізмаїльська, 58г, м. Білгород-Дністровський, Одеська область та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Санафарм» та бідь-яких інших осіб звільнити нежитлове приміщення № 8 по вул. Ізмаїльська, 58г, м. Білгород- Дністровський, Одеська область .

Також, заявник просив накласти арешт на рахунки ФОП Кошель Оксани Анатоліївни в межах суми 616 000,00 грн., що є сумою заборгованості по Договору оренди №01/12-18 від 01.12.2018р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 заяву Зозулі Юрія Миколайовича про забезпечення позову від 15.03.2021 у справі № 916/403/21 - задоволено частково.

Накладено арешт на грошові кошти Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни в межах суми заборгованості у розмірі 616 000 грн., що належать Фізичній особі-підприємцю Кошель Оксані Анатоліївні і знаходяться (обліковуються) на її банківських рахунках.

В решті вимог заяви про забезпечення позову від 15.03.2021 - відмовлено.

18.03.2021 до господарського суду Одеської області надійшла скарга Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни на постанову приватного виконавця (вх. № 2-353/21), в якій скаржник просить суд скасувати постанову ВП №64874619 від 17.03.2021 приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича про накладення арешту «на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: Кошель Оксана Анатоліївна».

В обґрунтування скарги ФОП Кошель О.А. зазначає, що постановою ВП № 64874619 від 17.03.2021, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович наклав арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: Кошель Оксана Анатоліївна .

Скаржник вважає, що вказана постанова приватного виконавця є незаконною та такою, що підлягає скасуванню оскільки в ухвалі суду визначено статус боржника як фізична особа-підприємець Кошель Оксана Анатоліївна та арешту підлягають кошти, які знаходяться (обліковуються) на її банківських рахунках, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності.

Проте, на переконання скаржника, приватним виконавцем в постанові ВП № 64874619 від 17.03.2021 року протиправно було зазначено боржником Кошель Оксану Анатоліївну, змінивши тим самим припис суду щодо виду рахунків, кошти на яких повинні бути арештовані, тому оскаржувана постанова приватного виконавця не відповідає вимогам ст. 18, ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.03.221 у задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни (вх.№2-353/21 від 18.03.2021р.) на постанову приватного виконавця у справі № 916/403/21 - відмовлено.

Місцевим господарським судом зазначено, що в ході судового розгляду не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення приватним виконавцем законодавства або перевищень повноважень при прийнятті спірної постанови у виконавчому провадженні №64874619, виходячи з положень ст.ст. 341, 342, 343 ГПК України, суд зазначив, що доводи ФОП Кошель О.А. про те, що в ході виконання приватним виконавцем ухвали Господарського суду Одеської області № 916/403/21 від 16.03.2021 були порушені ним норми Закону України «Про виконавче провадження», не знайшли свого підтвердження.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Фізична особа-підприємець Кошель Оксана Анатоліївна звернулась до Південно - західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.03.2021;

- ухвалите нове рішення, яким скаргу Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни на постанову приватного виконавця - задовольнити.

В апеляційній скарзі Фізична особа-підприємець Кошель Оксана Анатоліївна зазначила про неправильне застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального права при розгляд скарги на дії приватного виконавця.

Скаржник зазначає, що Приватним виконавцем Качуркою В.В. було надано до суду відзив на скаргу ФОП Кошель О.А., де він визнає обставини, на яких ґрунтується скарга, а саме те, що в його постанові вміщенні відомості, відмінні від резолютивної частини судової ухвали, із зазначенням причин, які на його думку, спричинили такі розбіжності.

Обставини, на які посилався скаржник в своїй скарзі, визнавались учасниками справи, що у відповідності до ч.1 ст. 75 ГПК України, виключало обов`язок їх доказування. Також обґрунтованість скарги додатково підтверджувалась долученими до матеріалів справи письмовими доказами, проте суд не надав їм будь-якої оцінки, помилково зазначивши, що скаржником не було надано жодних доказів

На момент подання скарги рахунки Кошель О.А. як фізичної особи в установах банків досить перебувають під арештом та є заблокованим, що спричиняє не тільки незручності для її повсякденного життя, які особливо відчутні у період пандемії та повсюдного переходу на он-лайн торгівлю та безготівкові розрахунки, але й порушує і обмежує її цивільні права, суттєво обмежує можливість участі у цивільному обороті, порушує її право власності, непорушність якого гарантовано ст. 41 Конституції України, ст.321 ЦК України.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни на ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.03.2021 у справі №916/403/21- залишено без руху.

Встановлено Фізичній особі-підприємцю Кошель Оксані Анатоліївні строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору у розмірі 2270, 00 грн. - протягом 10 денного строку з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

19.04.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої надано доказів сплати судового збору у розмірі 2270, 00 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни на ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.03.2021 у справі № 916/403/21.

Призначено справу № 916/403/21 до розгляду на 12.05.2021 об 11:00 год.

Доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 29.03.2021 у справі № 916/403/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. 26.04.2021 матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 29.03.2021 у справі № 916/403/21 надійшли до суду апеляційної інстанції.

12.05.2021 до суду апеляційної інстанції від приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити скаржнику у задоволенні апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець зазначив наступні обставини:

17.03.2021 до приватного виконавця звернувся представник Зозулі Ю.М. із заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню ухвали господарського суду Одеської області № 916/403/21 від 16.03.2021 про накладення арешту на грошові кошти Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни в межах суми заборгованості у розмірі 616000,00 грн., що належать Фізичній особі-підприємцю Кошель Оксані Анатоліївні і знаходяться на її банківських рахунках.

В заяві про відкриття виконавчого провадження, стягувачом був наданий перелік банківських установ, в яких боржник ФОП Кошель О.А. має відкриті рахунки.

Між тим, приватний виконавець вказує, що під час реєстрації виконавчого документа по виконавчому провадженню АСВП№ 64874619 у вкладці резолютивна частина приватним виконавцем додано текст відповідно до резолютивної частини ухвали та боржника було додано як: Фізична особа-підприємець Кошель Оксана Анатоліївна із наданого програмою переліку.

При цьому, Автоматизована система виконавчих проваджень самостійно формує документи виконавчого провадження після прийняття відповідного рішення приватним або державний виконавцем, шляхом вибору із доступного переліку виконавчих дій в тому числі і постанову про арешт коштів боржника. При формуванні документів виконавчого провадження Автоматизована система виконавчих проваджень в кожну постанову переносить відомості про боржника, стягувача, реквізити виконавчого документа в тому вигляді, в якому вони були додані до АСВП при реєстрації виконавчого документа.

Приватний або державний виконавець не має можливості змінювати відомості щодо реєстраційних даних внесених до АСВП, щодо боржника, стягувача та виконавчого документа під час вчинення виконавчого провадження.

Виходячи із викладеного приватний виконавець стверджує, що не змінював припис суду щодо виду рахунків, кошти на яких повинні бути арештовані, оскільки до автоматизованої системи виконавчих проваджень були внесені відомості щодо боржника як Фізичної особи- підприємця Кошель Оксани Анатоліївни, а резолютивна частина рішення, яка була додана до виконавчого провадження, також містить відомості про боржника як: Фізична особа- підприемець Кошель Оксана Анатоліївна.

12.05.2021 від представника ФОП Кошель О.А. подано клопотання про залучення доказів, а саме копії Постанови від 30.03.2021 ВП №64874619 про виправлення процесуального документу.

Представник ФОП Кошель О.А. в судовому засіданні 12.05.2021 підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.03.2021.

Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. в судовому засіданні 12.05.2021 надав пояснення, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Інші представники сторін у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялось належним чином.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 зазначеного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Положеннями статті 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 7 ч. 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 1, 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 4 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Згідно з ч. 10 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень (затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5), на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється па кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Отже, як зазначено скаржником та не спростовано приватним виконавцем Качурка В.В., останнім винесено постанову про арешт коштів боржника, що є виконанням ухвали.

З врахуванням викладеного, дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. з винесення постанови про арешт коштів боржника від 17.03.2021 № 64874619, є правомірними і такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо доводів скаржника, що приватним виконавцем в постанові ВП №64874619 від 17.03.2021 протиправно було зазначено боржником Кошель О.А., змінивши тим самим припис суду щодо виду рахунків, кошти на яких повинні бути арештовані, оскільки суд в ухвалі про вжиття заходів забезпечення позову визначив статус боржника - фізична особа підприємець Кошель О.А., колегія суддів зазначає наступне.

За правилами статті 48 Закону України «Про виконавче провадження`звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установахв. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт.

Згідно пункту 8 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 (зі змінами та доповненнями) на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні в банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця.

Правовий статус фізичної особи-підприємця визначено главою 5 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Підприємницька діяльність - це діяльність фізичної особи-підприємця під особисту майнову відповідальність та на власний ризик.

Відповідно до положень статті 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про наявність у фізичної особи-підприємця зобов`язань майнового характеру, які має сама фізична особа.

Крім того, колегія суддів приймає додаткові документи скаржника поданих до суду апеляційної інстанції, а саме копію Постанови від 30.03.2021 ВП №64874619 про виправлення процесуального документу, відповідно до якої внесено виправлення до документу «Постанова про арешт коштів боржника» від 17.03.2021: у графі «Боржник» внесено фізична особа - підприємець Кошель Оксана Анатоліївна.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в ході виконання приватним виконавцем ухвали Господарського суду Одеської області № 916/403/21 від 16.03.2021 не були порушені ним норми Закону України «Про виконавче провадження».

Висновки суду апеляційної інстанції.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 29.03.2020 по справі №916/403/21 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються Фізичну особу-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.03.2021 у справі № 916/403/21 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни - залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 17.05.2021.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Мишкіна М.А.

Суддя Богатир К.В.