ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2021 р. Справа№ 911/1041/19 (911/1703/20)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Буравльова С.І.

Мартюк А.І.

за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2020

справа № 911/1041/19 (911/1703/20) (суддя Лутак Т.В.)

за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест»

про визнання недійсним правочину

у межах провадження у справі № 911/1041/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест»

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія»

про банкрутство

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 13.05.2021

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.05.2019 відкрито провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Київської області від 17.10.2019 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» призначено арбітражного керуючого Балєва Валентина Петровича.

До Господарського суду Київської області від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» надійшла заява б/н від 11.06.2020 (вх. № 1715/20 від 11.06.2020) про визнання недійсним правочину у межах справи про банкрутство в порядку ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства. Заява обґрунтована тим, що боржник протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим (п. 2 ч. 1 та ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.12.2020 у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» б/н від 11.06.2020 (вх. № 1715/20 від 11.06.2020) про визнання недійсним правочину відмовлено.

Ключовим мотивом ухвали є:

- оскільки станом на час укладання оспорюваного договору такої умови як вчинення правочину протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство для визнання такого договору недійсним не існувало, це виключає можливість її застосування під час розгляду даного спору з огляду на принцип незворотності дії закону в часі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати недійсним договір поворотної фінансової допомоги № 26/16 від 11.10.2016, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест».

Ключовим мотивом скарги є:

- суд першої інстанції не здійснив правового аналізу матеріалів справи, не врахував матеріального становища боржника станом на рік укладення оспорюваного правочину, не надав вичерпного аналізу доцільності укладення спірного договору.

Від ліквідатора ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ключовим мотивом відзиву є:

- Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» не надало доказів того, що укладення оспорюваного правочину призвело до неплатоспроможності боржника.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 06.01.2021 справи № 911/1041/19 (911/1703/20) передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Буравльов С.І., Мартюк А.І. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2020 справа № 911/1041/19 (911/1703/20), справу призначено до розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 розгляд справи №911/1041/19 (911/1703/20) відкладено на 07.04.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 призначено до розгляду в судовому засіданні справу №911/1041/19(911/1703/20) за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2020 на 13.05.2021.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» (позичальник) було укладено договір № 26/16 про надання зворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.05.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Мрія».

Звертаючись до суду з заявою про визнання договору № 26/16 про надання зворотної фінансової допомоги недійсним, АТ «Державний експортно-імпортний банк України» посилався на положення ст. 42 КзПБ та зазначав одну підставу для визнання недійсним договору № 26/16 про надання зворотної фінансової допомоги від 11.10.2016 - боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим (п. 2 ч. 1 та ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства).

Колегія зауважує, що на момент укладення та виконання оспорюваного договору у 2016 році діяв Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону України № 2343-ХІІ.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора, якщо боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим.

Відповідно до позицій щодо застосування принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, в тому числі і Кодексу України з процедур банкрутства, під час розгляду спорів у справі про банкрутство викладена у постановах Верховного Суду від 12.11.2020 року у справі № 911/956/17 та від 02.12.2020 у справі № 910/6179/17 та рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999, у даному випадку необхідно застосовувати ч. 1 ст. 58 Конституції України та ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо визначення умов та підстав, за якими оспорюваний правочин може визнаватися недійсним, оскільки саме ця норма права існувала на час укладення та виконання цього правочину (договору).

За таких обставин, як правильно було встановлено судом першої інстанції, оскільки станом на час укладання оспорюваного договору такої умови як вчинення правочину протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство для визнання такого договору недійсним не існувало, що виключає можливість її застосування під час розгляду даного спору з огляду на принцип незворотності дії закону в часі, відсутні підстави для визнання недійсним договору № 26/16 про надання зворотної фінансової допомоги від 11.10.2016, укладеного за 2 роки і 7 місяців до відкриття провадження у даній справі про банкрутство ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Мрія».

Доводи апеляційної скарги стосовно того, щодо суд першої інстанції не здійснив правового аналізу матеріалів справи, не врахував матеріального становища боржника станом на рік укладення оспорюваного правочину, не надав вичерпного аналізу доцільності укладення спірного договору, апеляційний суд відхиляє у зв`язку з їх неналежністю.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні, прийнятому у справі «Проніна проти України» зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

За таких обставин судова колегія прийшла до висновку, що ухвала Господарського суду Київської області від 14.12.2020 у справі № 911/1041/19 (911/1703/20) постановлена відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2020 у справі № 911/1041/19 (911/1703/20) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2020 у справі № 911/1041/19 (911/1703/20) залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу №911/1041/19 (911/1703/20) повернути до Господарського суду Київської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді С.І. Буравльов

А.І. Мартюк

Повний текст складено 17.05.2021