РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.04.2021Справа № 910/12438/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО"

до Приватного підприємства "ТРЕВЕЛ НЬЮС"

за участі третьої особи не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення заборгованості в розмірі 485 384,10 грн,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 28.04.2021

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного підприємства "ТРЕВЕЛ НЬЮС" про стягнення заборгованості в розмірі 485 384,10 грн, з якої: 415 528,69 грн основного боргу, 24 971,82 грн пені, 16 373,98 грн інфляційних втрат, 16 043,75 грн три проценти річних та 21 465,86 грн штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача своїх обов`язків за договором № 2841 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 23.08.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12438/20, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив, додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень.

15.10.2020 до канцелярії суду представником третьої особи на виконання ухвали суду подано пояснення.

08.12.2020 представником відповідача подано до канцелярії суду клопотання про продовження строку для подання відзиву.

18.12.2020 відповідачем до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

23.12.2020 від позивача надійшли заперечення на клопотання про продовження строку на подання відзиву.

31.12.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив.

11.01.2021 суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, починаючи зі стадії відкриття провадження, підготовче засідання призначити на 28.01.2021 та визначено строки для вчинення процесуальних дій.

28.01.2021 на електронну поштову адресу суду та до канцелярії суду представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з перебуванням судді Джарти В. В. у відпустці судове засідання 28.01.2021 не відбулося. Ухвалою від 05.02.2021 підготовче засідання призначено на 17.02.2021.

У підготовчому засіданні 17.02.2021 було оголошено перерву до 11.03.2021.

22.02.2021 до суду надійшла відповідь на відзив.

За результатами судового засідання 11.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/12438/20 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 08.04.2021.

Ухвалою суду від 08.04.2021 розгляд справи по суті відкладено на 28.04.2021.

У судовому засіданні 28.04.2021 представник позивача просив задовольнити позов, посилаючись на обставини та факти, викладені в позові.

Представник відповідача, в свою чергу, просила в задоволенні позову відмовити, пославшись на викладені у відзиві обставини.

Представник третьої особи надала пояснення по суті спору та просила позов задовольнити.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2018 між Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), як орендодавцем, Приватним підприємством «ТРЕВЕЛ НЬЮС», як орендарем, та Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», як підприємством-балансоутримувачем, укладено Договір № 2841 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду

(далі - договір), згідно з яким орендодавець на підставі затвердженого ним протоколу засідання конкурсної комісії з питань оренди майна територіальної громади міста Києва від 11.07.2018 № 52 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: вул. Мельникова, 5, літ. «Б» (надалі - об`єкт), для розміщення торгівельного об`єкту з продажу непродовольчих товарів та продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи.

Відповідно до пункту 2.1 договору об`єктом оренди є: нежитлові приміщення загальною площею 173,60 кв.м. на першому поверсі прибудови до теплового пункту згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід`ємну частину цього договору.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що орендар вступає в строкове платне користування об`єктом оренди в термін, указаний у цьому договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі об`єкта.

У пункті 3.1 договору встановлено, що орендна плата становить без ПДВ 209,39 грн за 1 кв. м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку липень 2018 року 36350,00 грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (пункт 3.2 договору).

Згідно з пунктом 3.9 договору орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства-балансоутримувача, починаючи з дня підписання акта приймання-передачі.

Пунктом 3.10 договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (пункт 3.5 договору).

Пунктом 9.1 договору оренди встановлено, що цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами та діє з 23.08.2018 до 21.08.2021.

До вказаного договору сторонами 23.08.2018 підписано акт приймання-передачі нерухомого майна.

На виконання умов договору ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» здійснено сплату авансової орендної плати в розмірі 99 489,48 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 22.06.2018 № 282, від 09.07.2018 № 283, від 12.09.2018 № 286.

17.09.2018 ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» звернулося до Позивача з листом №1/17 щодо вирішення питання демонтажу обладнання теплового пункту, що знаходиться всередині об`єкта оренди та унеможливлює його використання за призначенням.

У зворотному листі №32АІ/010/1у/2213 від 09.11.2018 Позивач зазначив, що у комунальній власності територіальної громади міста Києва на утриманні структурного підрозділу «Київські теплові мережі» перебуває окремо розташований центральний тепловий пункт у складі: будівельної частини ЦТП, сантехнічного обладнання, транзитних трубопроводів теплових мереж, які проходять через приміщення ЦТП та від ЦТП Мельникова, 5 до житлових будинків на вул. Мельникова 5, 7, 9. Після проведення децентралізації обладнання є законсервованим та здійснити його демонтаж нині не має можливості.

Також, у матеріалах справи наявний лист Позивача №32АІ/010/1у/1845 від 10.10.2018, в якому зазначено, що питання стосовно технічної можливості демонтажу обладнання передано на розгляд структурного підрозділу «Київські теплові мережі».

29.10.2018 ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» у листі №1/29 до Позивача просило зменшити розмір орендної плати, повторно повідомивши про необхідність вирішити питання щодо демонтажу обладнання теплового пункту, що знаходиться всередині об`єкта оренда та унеможливлює використання об`єкта оренди за призначенням, а також повідомило, що об`єкт є опломбованим з 26.10.2018, а замки на вхідних дверях об`єкта оренди замінені.

У відповіді на вказаний лист Позивач у листі №32АІ/010/1у/2214 від 09.11.2018 зазначив, що КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», як підприємство-балансоутримувач не наділено повноваженнями на ухвалення рішення щодо звільнення орендаря від сплати орендної плати, та для вирішення порушеного питання ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» потрібно звернутися до орендодавця - Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА).

Надалі, 27.11.2018 ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» звернулося до Позивача з листом № 1/27 із проектом додаткової угоди до договору оренди, який просило розглянути та підписати, та який передбачав звільнення ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС», як орендаря, від сплати орендної плати за весь час, протягом якого майно не може бути ним використано у відповідності до мети.

У свою чергу, Позивач зворотнім листом №32АІ/010/1у/2679 від 13.12.2018 повідомив, що для вирішення питання щодо звільнення орендаря від сплати орендної плати потрібно звернутися до орендодавця - Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА).

08.02.2019 ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» звернувся до Департаменту з листом №1/08, в якому зазначило про розташування в орендованому на підставі договору № 2841 від 23.08.2018 приміщенні технологічного обладнання, що знаходиться в неробочому стані та займає майже всю площу приміщення, що унеможливлює використання даного приміщення за призначенням. Для забезпечення можливості використання ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» орендованого приміщення у відповідності до мети, визначеної договором №2841 від 23.08.2018, а саме для розміщення торгівельного об`єкту з продажу непродовольчих товарів та продовольчих товарів, крім, товарів підакцизної групи, є необхідним виконання демонтажу обладнання, яке знаходиться на балансі КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Також зазначено, що 26.10.2018 орендоване приміщення зачинено та опломбовано представниками КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» без офіційного пояснення причин таких дій.

Даний лист був отриманий Департаментом 11.02.2019, про що свідчить відповідна відмітка вхідного штемпелю на листі.

Після того, 14.03.2019 ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» звернулося до Позивача з листом №1/14 та проектом додаткової угоди до договору оренди щодо правильного визначення об`єкта оренди, оскільки такий об`єкт не є прибудовою до теплового пункту, а фактично є приміщенням теплового пункту.

У відповіді на вказаний лист Позивач листом №28АІ/010/1у/1473 від 03.04.2019 наголосив, що вказана додаткова угода може бути надана на підписання та оформлення після усунення недоліків щодо правильного (коректного згідно ЄДРПОУ) формулювання назви Позивача.

27.03.2019 ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» у листі № 1/27 до Позивача повідомило, що використанню об`єкта оренди згідно визначеної договором №2841 від 23.08.2018 мети перешкоджають наявні в об`єкті оренди обладнання і комунікації, які перебувають на балансі КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Дані комунікації та обладнання також унеможливлюють виконання ремонтних робіт з облаштування орендованого приміщення у відповідності до мети оренди. При цьому, ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» не має права самостійного виконання робіт по демонтажу такого обладнання і комунікацій, а виконання відповідних робіт у встановленому порядку наразі не погоджено, незважаючи на неодноразові звернення підприємства з цим питанням. У зв`язку з цим ПП «ТРЕВЕЛНЬЮС» просить: провести обстеження об`єкта, завчасно повідомити про дату та час такого обстеження; підтвердити шляхом підписання відповідного Акту неможливість використання підприємством об`єкту оренди, у відповідності до мети - «для розміщення торговельного об`єкту з продажу непродовольчих товарів та продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи». Вказаний лист був отриманий Позивачем 27.03.2019, про що свідчить відповідна відмітка вхідного штемпелю про отримання.

11.04.2019 комісією у складі представників Позивача та представників ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» проведено обстеження об`єкта оренди, за результатами якого складено акт №1 проведення обстеження (будівлі, споруди, приміщення). В даному акті зазначено, що обстеженням встановлено: у будівлі ЦТП знаходиться тепломеханічне обладнання, а саме: ВВПГВП (теплообмінник гарячого водопостачання), ВВПЦО (теплообмінник системи опалення), трубопроводи, засувки, вентиля, манометри, прилади обліку теплової енергії, система холодного водопостачання, вузол приєднання з обладнанням системи опалення, та інші металоконструкції. В даний час ЦТП експлуатації не задіяно.

У подальшому, 13.06.2019 ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» звернулося до Департаменту з листом №1/06 від 12.06.2019, в якому зауважило, що в орендованому приміщенні розташовується технологічне обладнання, яке знаходиться в неробочому стані та займає майже всю площу приміщення, що унеможливлює використання даного приміщення за призначенням. Для забезпечення можливості використання ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» орендованого приміщення у відповідності до мети, визначеної Договором оренди, є необхідним виконання демонтажу обладнання, яке знаходиться на балансі КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». При цьому, з 26.10.2018 орендоване приміщення зачинено та опломбовано представниками КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». У зв`язку з цим ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» повторно просило вирішення питання про не нарахування орендної плати по договору оренди на період проведення робіт з демонтажу обладнання. Отримання відповідного листа 13.06.2019 підтверджується відтиском на листі вхідного штемпелю Департаменту.

Звернувшись з даним позовом до суду, Позивач просив стягнути з ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» за період з вересня 2018 року по березень 2020 року заборгованість з орендної плати в розмірі 415 528,69 грн, а також нараховані 24 971,82 грн пені, 16 373,98 грн інфляційних втрат, 16 043,75 грн три проценти річних та 21 465,86 грн штрафу.

У свою чергу, заперечуючи проти задоволення пред`явлених вимог, ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» послалося на неможливість використання орендованого приміщення з огляду на розміщення в ньому технологічного обладнання Позивача. У зв`язку з цим між сторонами договору велося листування щодо демонтажу такого обладнання, зменшення орендної плати тощо, однак жодних дій по усуненню перешкод у користуванні приміщенням Позивачем та Департаментом не вчинено.

Департамент у своїх поясненнях по справі зазначив, що договір оренди № 2841 від 23.08.2018 укладений відповідно до вимог чинного законодавства, з підписанням якого сторони виявили згоду з його умовами.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічна норма закріплена й у частині 1 статті 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Плата за користування майном справляється з наймача (частина 1 статті 762 ЦК України).

Частиною 6 статті 762 ЦК України передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Із матеріалів справи вбачається, що починаючи з вересня 2018 року, тобто після підписання в серпні 2018 року договору оренди № 2841, між сторонами велося листування щодо неможливості використання об`єкту оренди за цільовим призначенням.

Так, відповідно до згаданих листів, використання ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» переданого в оренду приміщення не вбачалося за можливе, оскільки в останньому розміщене технологічне обладнання і комунікації, які перебувають на балансі КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», та займають майже всю площу приміщення, що унеможливлює використання такого приміщення для цілей оренди - розміщення торгівельного об`єкту з продажу непродовольчих та продовольчих товарів. При цьому, починаючи з 26.10.2018 орендоване приміщення зачинено та опломбовано представниками Позивача.

При цьому, ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» неодноразово зверталося до Позивача та Департаменту з листами щодо демонтажу такого тепломеханічного обладнання, надавало проекти додаткових угод до договору щодо правильного визначення об`єкта оренди (не як прибудови до теплового пункту, а як приміщення теплового пункту), зменшення та не нарахування орендної плати.

Більш того, 11.04.2019 комісією у складі представників Позивача та представників ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» складено акт № 1 щодо проведення обстеження об`єкта оренди, за результатами якого встановлено, що в будівлі ЦТП знаходиться тепломеханічне обладнання, а саме: ВВПГВП (теплообмінник гарячого водопостачання), ВВПЦО (теплообмінник системи опалення), трубопроводи, засувки, вентиля, манометри, прилади обліку теплової енергії, система холодного водопостачання, вузол приєднання з обладнанням системи опалення, та інші металоконструкції.

Наведені обставини Позивачем та Департаментом жодним чином не спростовані, будь-яких доказів щодо фактичного використання ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» у позовний період об`єкту оренди, приведення останнього до належного стану для використання сторонами не подано. Відтак, сам по собі факт підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення в оренду 23.08.2018 не свідчить у даному випадку про безпосередній початок користування цим приміщенням орендарем.

Достатніми є докази, які дають змогу вважати висновок про існування певної обставини істинним з певною вірогідністю, яка задовольняє встановлений для доведення цієї обставини стандарт доведення.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

Згідно частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Надавши оцінку всім наявним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність Позивачем фактичного використання ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» об`єкту оренди впродовж позовного періоду з вересня 2018 року по березень 2020 року, з огляду на передачу приміщення в оренду в невідповідному для використання стані з подальшим проведенням пломбування входу.

Натомість, подані ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» докази щодо неможливості використання орендованого приміщення з незалежних від нього причин є більш вірогідними та такими, що не спростовані в установленому порядку Позивачем.

З огляду на викладене, суд вважає пред`явлені позовні вимоги про стягнення з ПП «ТРЕВЕЛ НЬЮС» основного боргу з орендної плати, нарахованих штрафних санкцій та компенсаційних виплат необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Аксіома цивільного судочинства «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem» означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 суд зазначив: "Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права."

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статі 2 ГПК України).

Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" до Приватного підприємства "ТРЕВЕЛ НЬЮС" за участі третьої особи не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення заборгованості в розмірі 485 384,10 грн відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17.05.2021.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ