РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.05.2021Справа № 910/3182/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес" до товариства з обмеженою відповідальністю "Хорека Фуд" про стягнення 17 816,82 грн.,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2021 року приватна науково-виробнича компанія "Інтербізнес" (далі - ПНВК "Інтербізнес") звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Хорека Фуд" (далі - ТОВ "Хорека Фуд") заборгованості в розмірі 17 816,82 грн., що виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 1 жовтня 2019 року № 0110/19.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 12 лютого 2021 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз" (далі - ТОВ "Імперово Фудз") було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким останнє відступило ПНВК "Інтербізнес" право вимоги щодо належного виконання відповідачем зобов`язань за вищевказаним договором поставки в сумі 14 545,92 грн. із правом нарахування і стягнення пені, штрафу, процентів річних та інфляційних втрат, що пов`язані з неналежним виконанням ТОВ "Хорека Фуд" умов цієї угоди. Оскільки відповідач взяте на себе зобов`язання щодо оплати вартості поставленої йому продукції не виконав, позивач, посилаючись на статті 509, 526, 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 20, 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 14 545,92 грн., а також 305,16 грн. трьох процентів річних, 636,00 грн. інфляційних втрат, 1 454,59 грн. штрафу, 875,15 грн. пені, нарахованих у зв`язку з несплатою поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 4 березня 2021 року вищенаведену позовну заяву ПНВК "Інтербізнес" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3182/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 4 березня 2021 року про відкриття провадження у справі № 910/3182/21 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 01014, місто Київ, вулиця Звіринецька, будинок 63.

Відповідно до частини 3 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Приписами пункту 3 частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що копія вищенаведеної ухвали Господарського суду міста Києва від 4 березня 2021 року була отримана уповноваженим представником відповідача 12 березня 2021 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи відповідне повідомлення про вручення цього судового відправлення.

Проте ТОВ "Хорека Фуд" в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на те, що ТОВ "Хорека Фуд" належним чином було повідомлене про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд цієї справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

1 жовтня 2019 року між ТОВ "Хорека Фуд" та ТОВ "Імперово Фудз" було укладено договір поставки № 0110/19, за умовами якого останнє зобов`язалося поставляти відповідачу товар, а ТОВ "Хорека Фуд" - прийняти такий товар та оплатити його вартість на умовах, визначених цією угодою та додатковими угодами до неї.

Зазначений правочин підписаний уповноваженим представниками його сторін, а також скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

За змістом пункту 1.2 даної угоди кількість, асортимент і вартість товару визначаються у видаткових накладних на кожну партію товару, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з пунктом 2.1 вказаного правочину ціна за одиницю та загальна вартість товару, асортимент, кількість визначаються сторонами у відповідності з видатковими накладними. Всі видаткові накладні, за якими постачальником був поставлений товар покупцю протягом строку дії договору, є невід`ємною його частиною.

Постачальник передає товар покупцю на умовах відстрочення платежу. Покупець здійснює 100 % оплати вартості товару не пізніше 7 календарних днів після дати поставки товару (пункт 2.3 цього договору).

Відповідно до пункту 5.4 даної угоди поставка товару здійснюється на підставі видаткових накладних. Датою поставки вважається дата виписки накладної постачальником на отримання товару покупцем (або його уповноваженим представником). Підписання видаткової накладної підтверджує передачу товару покупцеві.

Пунктом 9.1 цього договору передбачено, що останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 року. У випадку, коли жодна сторона протягом 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору не заявила про намір його розірвати, договір щоразу вважається таким, що діє і на наступний період - 1 календарний рік, на умовах, передбачених цим договором, але сукупно не більше 3 календарних років від дня первісного укладення договору.

Судом встановлено, що на виконання умов вищезазначеного договору ТОВ "Імперово Фудз" поставило, а відповідач прийняв товар на загальну суму 14 545,92 грн. згідно з видатковими накладними від 4 червня 2020 року № YY00-065236 на суму 7 886,40 грн., від 10 червня 2020 року № YY00-067538 на суму 6 659,52 грн.

Факт поставки вказаного товару підтверджується наявними у матеріалах даної справи копіями вищенаведених накладних, підписаних уповноваженими представниками сторін та скріплених печатками цих суб`єктів господарювання.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за вищенаведеним договором поставки також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником умов даної угоди.

Проте всупереч положенням вищенаведеного правочину ТОВ "Хорека Фуд" взятий на себе обов`язок з оплати вартості поставленого йому товару не виконало, у зв`язку з чим на дату подання цього позову заборгованість відповідача за вказаним договором становила 14 545,92 грн.

Разом із тим, судом встановлено, що 12 лютого 2021 року між позивачем та ТОВ "Імперово Фудз" було підписано договір про відступлення права вимоги, за умовами якого останнє відступило, а ПНВК "Інтербізнес" прийняло право вимоги щодо належного виконання відповідачем зобов`язань за вищевказаним договором поставки в сумі 14 545,92 грн. із правом нарахування й стягнення пені, штрафу, відсотків річних та інфляційних втрат, що пов`язані з неналежним виконанням ТОВ "Хорека Фуд" умов цієї угоди.

Згідно з пунктом 7 вказаного правочину первісний кредитор зобов`язаний письмово повідомити боржника про відступлення права вимоги протягом 7 календарних днів з дня набрання чинності цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 лютого 2021 року ТОВ "Імперово Фудз" направило на адресу ТОВ "Хорека Фуд" відповідне повідомлення від 16 лютого 2021 року № 19 із зазначенням реквізитів нового кредитора для оплати боргу в сумі 14 545,92 грн. Відповідач доказів оплати вказаної суми боргу суду не надав.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 510 ЦК України встановлено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

У той же час пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Частиною 1 статті 516 ЦК України унормовано, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Під час дослідження матеріалів справи судом також встановлено, що після звернення ПНВК "Інтербізнес" з даним позовом до суду - у період з 18 березня 2021 року по 2 квітня 2021 року, відповідачем було сплачено на його користь 14 545,92 грн. боргу. Дана обставина підтверджується копіями виписок з рахунку позивача, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі у разі відсутності предмета спору.

Оскільки ТОВ "Хорека Фуд" після звернення позивача з вказаним позовом погасило суму основного боргу в розмірі 14 545,92 грн., суд дійшов висновку про відсутність предмета спору в даній справі в частині стягнення вищезазначеної суми, у зв`язку з чим вважає за необхідне провадження у ній закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Також у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого йому товару, позивач просив суд стягнути з відповідача 875,15 грн. пені, з яких: 474,48 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу за видатковою накладною від 4 червня 2020 року № YY00-065236 у розмірі 7 886,40 грн. у період з 12 червня 2020 року по 11 грудня 2020 року, та 400,67 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу за видатковою накладною від 10 червня 2020 року № YY00-067538 у розмірі 6 659,52 грн. у період з 18 червня 2020 року по 17 грудня 2020 року., а також 1 454,59 грн. штрафу.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.4 даного правочину сторони передбачили, що за прострочення визначених у пункті 2.3 цього договору строків оплати поставленого та прийнятого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Якщо покупець прострочив визначені у пункті 2.3 цього договору строки оплати більше ніж на 15 календарних днів, покупець сплачує штраф у розмірі 10 % від вартості неоплаченого товару (пункт 6.5 договору).

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки заявлені ПНВК "Інтербізнес" до стягнення розміри пені та штрафу є арифметично вірними, відповідають вимогам чинного законодавства та положенням договору, а також не перевищують встановленого законом граничного розміру цих штрафних санкцій, позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаних сум підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати поставленого товару, позивач також просив суд стягнути з ТОВ "Хорека Фуд" 305,16 грн. трьох процентів річних та 636,00 грн. інфляційних втрат по кожній накладній окремо за період з 4 червня 2020 року по 24 лютого 2020 року.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлений ПНВК "Інтербізнес" до стягнення розміри трьох процентів річних та інфляційних втрат є арифметично вірними, відповідають вимогам чинного законодавства та положенням договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача сум цих компенсаційних виплат також підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин вимоги ПНВК "Інтербізнес" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини 4 статті 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі суд, зокрема, вирішує питання про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається у разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом із тим, за приписами частини 1 статті 7 наведеного Закону сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду лише за клопотанням особи, яка його сплатила.

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи клопотання позивача про повернення йому сплаченої суми судового збору, суд позбавлений можливості вирішити вказане питання по суті.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хорека Фуд" (01014, місто Київ, вулиця Звіринецька, будинок 63; ідентифікаційний код 42092869) на користь приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес" (03115, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 121В; ідентифікаційний код 01200244) 875 (вісімсот сімдесят п`ять) грн. 15 коп. пені, 1 454 (одну тисячу чотириста п`ятдесят чотири) грн. 59 коп. штрафу, 305 (триста п`ять) грн. 16 коп. трьох процентів річних, 636 (шістсот тридцять шість) грн. 00 коп. інфляційних втрат, а також 416 (чотириста шістнадцять) грн. 73 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Провадження у справі за позовом приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес" до товариства з обмеженою відповідальністю "Хорека Фуд" про стягнення 14 545,92 грн. основного боргу закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11 травня 2021 року.

Суддя Є.В. Павленко