Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С.В. - головуючий, Губенко Н.М., Мамалуй О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
представників учасників справи:
позивача - не з`явились,
відповідача-1 - не з`явились,
відповідача-2 - не з`явились,
розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1
про розподіл судових витрат, понесених у Верховному Суді при розгляді касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2020,
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ЕЛ"
про розірвання договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі та застосування наслідків розірвання договору,
1. Журавльов В.В. звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ЕЛ" (далі - ТОВ "СІ-ЕЛ", товариство) про розірвання договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі товариства від 23.10.2015; застосування наслідків розірвання договору, а саме скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ "СІ-ЕЛ", оформленого протоколом від 23.10.2015 №01/10/15.
2. Господарський суд міста Києва рішенням від 20.05.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020, позов ОСОБА_2 задовольнив повністю.
6. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України).
7. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
8. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частини перша, друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
9. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
10. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
11. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
12. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
13. У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
14. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
15. Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
16. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
17. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
18. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
19. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
20. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об?єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19.
21. З метою отримання в даній справі професійної правничої допомоги 17.08.2020 між ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Астілекс" (Виконавець) був укладений договір про надання правової допомоги (далі - Договір).
22. 17.08.2020 між ОСОБА_1 (Замовник) та Адвокатським об`єднанням "Астілекс" (Виконавець) було узгоджено та підписано Замовлення на надання правової допомоги №1 (далі - Замовлення), яке є невід`ємною частиною Договору.
24. У Замовленні сторонами погоджено вартість певних видів правової допомоги. Так: представництво адвокатом інтересів Замовника в судових засіданнях в судах усіх інстанцій вартує 1200,00 грн за одне засідання; складання адвокатом будь-яких процесуальних документів та інших документів правового характеру вартує 1000,00 грн за одну годину; надання адвокатом будь-якої іншої правової допомого Замовнику в межах даного замовлення вартує 1000,00 грн за одну годину.
25. Замовленням погоджено, що кінцева вартість наданої правничої (правової) допомоги, зазначеної в абзаці 1 даного Замовлення, визначається за фактом наданої правничої (правової) допомоги на підставі виставлених Виконавцем рахунків та погоджується сторонами в актах приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги.
26. Відповідно до пункту 3.2. Договору підтвердженням надання правової допомоги є підписаний сторонами Акт приймання-передачі правової допомоги.
27. Пунктом 1.3. Договору визначено, що для надання правової допомоги Замовнику, Виконавець призначає адвоката зі складу учасників Адвокатського об`єднання "Астілекс".
28. Ордером на надання правової допомоги було уповноважено адвоката Адвокатського об`єднання "Астілекс" Стовбу Аліну Віталіївну на надання правової допомоги ОСОБА_1 у даній справі (оригінал ордеру наявний в матеріалах справи).
29. Факт перебування адвоката Стовби Аліни Віталіївни у складі Адвокатського об`єднання "Астілекс" підтверджується відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України, які є у відкритому доступі.
31. На підтвердження оплати ОСОБА_1 наданих послуг надано копії квитанцій №Е562-ВХ04-А5В3-Е90Х від 11.01.2021 про сплату 5000,00 грн та №7708-Т7МВ-7КЕ4-5М60 від 04.03.2021 про сплату 1200,00 грн.
33. Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, відсутність клопотання іншої сторони про зменшення витрат на правничу допомогу, Суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у заявленій сумі.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат задовольнити.
3. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ на виконання цієї постанови.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя С. В. Бакуліна
Судді Н. М. Губенко