ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

12.05.2021м. ДніпроСправа № 904/7181/20

За позовом Керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до відповідача-1: Комунального закладу "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради", с. Зелене Поле Дніпропетровської області

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Бовкун Сергія Гавриловича, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання недійсним договору та зобов`язання звільнити земельну ділянку

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: Зосименко С.Г., адвокат

В засіданні брали участь: Міщук Н.П., прокурор відділу прокуратури

С У Т Ь С П О Р У :

Керівник Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить:

- визнати недійсним договір №1 про спільну діяльність від 17.01.2020, укладений між Комунальним закладом "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" та Фізичною особою-підприємцем Бовкун Сергієм Гавриловичем;

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Бовкун Сергія Гавриловича звільнити земельні ділянки державної форми власності загальною площею 67,0 га, які розташовані на території Глеюватської сільської ради.

В обгрунтування позовних вимог керівник прокуратури зазначає, що під час вивчення стану додержання вимог земельного законодавства на території Криворізького району Дніпропетровської області встановлені порушення в частині використання земельних ділянок державної власності комунальними закладами району.

Встановлено, що розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації №192-р від 24.03.2006 ОКЗ "Зеленопільський психоневрологічний будинок-інтернат" у постійне користування надано шість земельних ділянок загальною площею 67,0 га (24,8190га, 8,6344га, 10,1840га, 4,5000га, 13,1480га та 5,7146га) на території Глеюватської (колишньої Шевченківської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області для ведення підсобного сільського господарства.

Право ОКЗ "Зеленопільський психоневрологічний будинок-інтернат" на постійне користування земельними ділянками підтверджується:

- на земельну ділянку площею 24,8190га з кадастровим номером :05:001:0061 Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045323, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №13;

- на земельну ділянку площею 8,6344га з кадастровим номером :05:001:0062 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045324, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №14;

- на земельну ділянку площею 10,1840га з кадастровим номером :05:001:0063 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045325, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №15;

- на земельну ділянку площею 4,5000га з кадастровим номером :05:001:0064 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045326, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №16;

- на земельну ділянку площею 13,1480га з кадастровим номером :05:001:0065 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045327, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №11;

- на земельну ділянку площею 5,7146га з кадастровим номером :05:001:0066 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045328, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №12.

Цільове призначення (використання) земельних ділянок визначено вказаними Державними актами "для ведення підсобного сільського господарства".

У подальшому, Обласний комунальний заклад "Зеленопільський психоневрологічний будинок-інтернат" реорганізований в Комунальний заклад "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради", засновником якого є Дніпропетровська обласна рада. Згідно п. 3.7 Статуту КЗ "Зеленопільський ПНІ" ДОР", заклад є неприбутковою організацією відповідно до чинного законодавства.

Комунальним закладом "Зеленопільський ПНІ" ДОР" в особі директора Риби Світлани Миколаївни, що діє на підставі Статуту та Фізичною особою-підприємцем Бовкун Сергієм Гавриловичем 17.01.2020 укладено договір про спільну діяльність, за умовами якого сторони зобов`язуються шляхом об`єднання своїх зусиль та майна спільно діяти по вирощуванню, з метою її подальшої реалізації, сільськогосподарської продукції на земельній ділянці загальною площею 67,0 га, яка знаходиться у постійному користуванні сторони 1 згідно Державних актів на право постійного користування, виданих Криворізькою районною державною адміністрацією, Серія ЯЯ №045323, Серія ЯЯ №045324, Серія ЯЯ №045325, Серія №045326, Серія ЯЯ №045327, Серія ЯЯ №045328 від 14 липня 2006 року.

Вивченням положень вказаного договору встановлено, що він укладений всупереч ЦК України та земельного законодавства, що порушує інтереси держави, у зв`язку з чим підлягає визнанню недійсним. Так договором про спільну діяльність від 17.01.2020 порушуються права позивача як органу, який реалізує права держави на землю, укладений договір суперечить вимогам Земельного кодексу України в частині додержання процедури припинення та надання у користування земельних ділянок державної форми власності, а також не спрямований на досягнення спільної мети.

У відзиві на позовну заяву Комунальний заклад "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" зазначає, що спільна діяльність проводилась на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради, земельні ділянки використовувались закладом згідно цільового призначення, а доходи (прибутки) отримані від спільного обробітку земельних ділянок використовуються виключно для фінансування видатків на утримання закладу відповідно до напрямів діяльності, визначених установчими документами.

Разом з цим, у зв`язку з неналежним виконанням Фізичною особою - підприємцем Бовкуном С.Г. взятих зобов`язань (непогодження своїх дій з іншою стороною в ході спільної діяльності), керівником закладу Чабан С.В. направлено підприємцю лист від 02.11.2020 № 804 (отримано - 02.11.2020) з пропозицією розірвати договір про спільну діяльність. Фізичною особою - підприємцем Бовкуном С.Г. листом № б/н від 16.11.2020 (вх. за № 273 від 16.11.2020) повідомлено про незгоду з даною пропозицією та у випадку не допуску його до земельних ділянок їм буде подано позовну заяву щодо стягнення з закладу понесених витрат (внесення посівного матеріалу та інше).

Повторно керівником закладу Чабан С.В. направлено підприємцю лист від 03.12.2020 № 890 (отримано - 03.12.2020) з пропозицією розірвати договір про спільну діяльність.

Листом № б/н від 21.12.2020 (вх. за № 301 від 21.12.2020) Фізична особа-підприємець Бовкун С.Г. повідомив про незгоду з пропозицією, та що згідно з п. 10.1 Договору про спільну діяльність всі спори між сторонами, з яких не було досягнуто згоди, вирішуються в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.

Відтак, закладом двічі попереджено підприємця про намір розірвати договір про спільну діяльність.

Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області позовні вимоги керівника прокуратури підтримує в повному обсязі. З огляду на умови спірного договору, земельна ділянка загальною площею 67,0 га, фактично використовується ФОП Бовкун С.Г. для ведення сільгоспвиробництва з метою отримання прибутку.

Договором про спільну діяльність від 17.01.2020 порушуються права позивача як органу, який реалізує права держави на землю, укладений договір суперечить вимогам Земельного кодексу України в частині додержання процедури припинення та надання у користування земельних ділянок державної форми власності, а також не спрямований на досягнення спільної мети.

Комунальний заклад "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради"" наділений правом постійного користування земельною ділянкою, а не розпорядження нею. Відтак, уклавши оспорюваний договір, заклад не мав при цьому необхідного обсягу цивільної дієздатності щодо розпорядження земельною ділянкою та всупереч нормам Земельного кодексу України фактично розпорядився земельною ділянкою площею 67,0 га. Земельна ділянка площею 67,0 га, знаходяться за межами населеного пункту та відноситься до земель державної форми власності, землевласником (розпорядником) якої є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Враховуючи відсутність рішення повноваженого органу виконавчої влади щодо передачі земельної ділянки та інші обставини, в даному випадку наявні підстави для визнання правочину недійсним згідно з приписами частини першої статті 215 Цивільного кодексу України.

Відповідач-2, Фізична особа-підприємець Бовкун Сергій Гаврилович, проти задоволення позовних вимог заперечує тим, що:

- у відповіді за вих. №10-4-061-6060/2-20, від 09.09.2020 Головне Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомило, що інформація про укладання між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" та ФОП Бовкун С.Г. договору про сумісний обробіток земельної ділянки в Головному Управлінні відсутня. У листі Головного Управління мова йде про договір про сумісний обробіток земельної ділянки, в той час коли предметом спору є договір про спільну діяльність, в позовній заяві, прокурор обґрунтовує позовні вимоги щодо визнання недійсним саме договору про спільну діяльність, а не договору про спільний обробіток земель. При цьому твердження прокурора в позовній заяві про те, що укладання договору відбувалося без відповідного погодження з Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області як уповноваженого власника земельної ділянки, стосується саме договору про сумісний обробіток, а не договору про спільну діяльність. Відповідач-2, вважає, що договір про сумісний обробіток земельної ділянки та договір про спільну діяльність є по - перше, різними за своєю природою, по - друге, договір про сумісний обробіток землі між відповідачами не укладався.

В позовній заяві відсутнє посилання на порушення вимог земельного законодавства, які б були встановлені Головним Управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, шляхом проведення перевірки щодо умов договору про спільну діяльність від 17 січня 2020 року № 1. До позовної заяви не долучені жодні докази того, що стосовно вказаних земельних ділянок проводилася перевірка дотримання вимог земельного законодавства за об`єктами - земельними ділянками, які знаходяться в постійному користуванні у відповідача-1. До позовної заяви не долучений акт про проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства саме в частині дотримання вимог договором про спільну діяльність тощо. Єдина відповідь позивача стосується договору про спільний обробіток земель.

- щодо твердження про відсутність права у Дніпропетровської обласної ради права приймати рішення про розпорядження земельними ділянками, які перебувають у державній власності, що свою чергу, дає підстави вказувати про недійсність договору про спільну діяльність. Відповідач вважає його необгрунтованим, оскільки зазначене рішення Дніпропетровської обласної ради прокуратурою не скасовано, не оскаржено, та не визнано в судовому порядку недійсним або таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства;

- договором чітко визначена мета укладання даного договору, та згідно п. 1 договору жодного посилання на отримання прибутку від спільної діяльності немає. В той час коли в позовній заяві вказано, що договір укладено з метою отримання прибутку, що суперечить тексту договору;

- позивач не наводить та не обґрунтовує, яким чином даний договір завдає державі шкоди, при цьому умовою визнання недійсним договору вказує те, що договір не спрямований на досягнення мети;

- в позовній заяві не доведено отримання прибутку відповідачем-1, не надано ані звітів про отримання ним прибутку, ані доказів отримання прибутку неприбутковою організацією;

- в позовній заяві не наводиться жодного обгрунтування того, що укладанням даного договору про спільну діяльність від 17 січня 2020 року № 1, приховані інші правовідносини.

У відповіді на відзив відповідача-2 керівник прокуратури зазначає, що:

- посилання відповідача-2 про те, що підстави для звернення місцевої прокуратури до суду відсутні, оскільки місцевою прокуратурою в позовній заяві та позивачем у відповіді на запит зазначено різні назви договору від 17.01.2020 № 1, є помилковим та таким, що не ґрунтується на положеннях вказаного договору;

- спірні земельні ділянки є державною власністю, права на розпорядження якою Дніпропетровська обласна рада не має. Відтак, рішення Дніпропетровської обласної ради № 461-16/VІІ від 22.02.2019, № 552-20/VП від 13.12.2019 мають погоджувальний та рекомендаційний характер, а не вирішальний під час визначення сторін, умов та положень вищевказаного договору. Крім того, сторонами договору від 17.01.2020 № 1 є КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" ДОР" та ФОП Бовкун С.Г., а не Дніпропетровська обласна рада;

- згідно тексту договору (п. 6.3, 6.5, 6.6) метою укладення відповідачами договору від 17.01.2020 № 1 про спільну діяльності є отримання саме прибутку;

Враховуючи викладене, укладений відповідачами договір від 17.01.2020 № 1 про спільну діяльність на відповідає законодавчо визначеним вимогам до договору про спільну діяльність, оскільки:

- КЗ "Зеленопільський ПНІ" фактично передав земельну ділянку, права розпоряджатися якою не має;

- жодної спільної господарської мети сторони не мали та не мають, оскільки ФОП Бовкун С.Г. є фізичною особою-підприємцем, який здійснює підприємницьку діяльність шляхом вирощування зернових культур (основний КВЕД 01.11), з метою отримання прибутку, в той час як КЗ "Зеленопільський ПНІ" ДОР" є неприбутковою організацією;

- договором не визначений конкретний розмір вкладів сторін (їх частки), які вони об`єднують для здійснення спільної діяльності, що в силу приписів ст. ст. 1137, 1138, 1139 ЦК України є визначальним при розподілі прибутку, спільних витрат, збитків та відповідальності за спільними зобов`язаннями;

- КЗ "Зеленопільський ПНІ" фактично усунувся від права самостійного господарювання на земельній ділянці та надав право обробки земельної ділянки і збору врожаю ФОП Бовкун С.Г.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2020 справу №904/7181/20 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.02.2021. З 01.02.2021 підготовче засідання відкладено на 01.03.2021.

25 лютого 2021 року від керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 до господарського суду надійшла заява про забезпечення позову (а.с. 169-174 том 1), якою просить заборонити Фізичній особі-підприємцю Бовкун Сергій Гавриловичу вчиняти дії на земельних ділянках (кадастрові номери :05:001:0061, :05:001:0062, :05:001:0063, :05:001:0064, :05:001:0065, :05:001:0066), розташованих на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області загальною площею 67,0 га., у тому числі шляхом: використання (обробітку) земельних ділянок власними трудовими ресурсами, інвентарем, технікою для обробітку землі, посівними матеріалами, паливно-мастильними матеріалами, засобами захисту рослин і т.ін.

Враховуючи характер та предмет спірних правовідносин, розмір та вартість спірної земельної ділянки, протиправність дій відповідачів щодо використання, керівник прокуратури вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 904/7181/20 на тридцять днів до 05 квітня 2021 року включно; відкладено підготовче засідання у справі на 22.03.2021; призначено до розгляду у судовому засіданні, заяву керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області про забезпечення позову.

04 березня 2021 року від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до господарського суду надійшла відповідь на відзив відповідача-2. Позивач вважає, що відповідач-2 формально підходить до розгляду даного питання, оскільки в Головному управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області відсутня будь-яка інформація щодо укладання договору про спільну діяльність від 17.01.2020, укладеного між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" та ФОП "Бовкун".

Договором про спільну діяльність від 17.01.2020 порушуються права позивача як органу, який реалізує права держави на землю, укладений договір суперечить вимогам Земельного кодексу України в частині додержання процедури припинення та надання у користування земельних ділянок державної форми власності, а також не спрямований на досягнення спільної мети.

Земельна ділянка площею 67,0 га, що є об`єктом оспорюваного договору, знаходяться за межами населеного пункту та відноситься до земель державної форми власності, землевласником (розпорядником) якої є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. КЗ "Зеленопільский ПНІ" не наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками, враховуючи відсутність рішення уповноваженого органу виконавчої влади щодо передачі земельної ділянки та інші обставини, в даному випадку наявні підстави для визнання правочину недійсним згідно з приписами частини першої статті 215 Цивільного кодексу України.

09 березня 2021 року від керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області до господарського суду надійшла заява про зміну предмета позову (а.с. 7-13 том 2), якою просить:

- визнати удаваним договір про спільну діяльність від 17.01.2020 № 1, укладений між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" та ФОП Бовкун Сергієм Гавриловичем;

- визнати недійсним договір про спільну від 17.01.2020 № 1, укладений між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" та ФОП Бовкун Сергієм Гавриловичем;

- зобов`язати ФОП Бовкун Сергія Гавриловича звільнити земельні ділянки (кадастрові номери :05:001:0061, :05:001:0062, :05:001:0063, :05:001:0064, :05:001:0065, :05:001:0066) загальною площею 67,0 га, які він займає на підставі договору про спільну діяльність від 17.01.2020, укладеного з КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради".

Також керівник прокуратури просить стягнути понесені судові витрати.

17 березня 2021 року від відповідача-2, Фізичної особи-підприємця Бовкун Сергія Гавриловича, до господарського суду надійшов відзив на заяву про забезпечення позову. Відповідач-2 проти задоволення заяви заперечує тим, що земельні ділянки вже засіяні (в осені 2020 року), внесено посівний матеріал та засоби рослин тварин, заборона використання земельної ділянки спричинить для відповідача величезні збитки. Крім того, заявник не наводить жодних належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може спричинити ризик невиконання рішення суду відповідачем.

19 березня 2021 року від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до господарського суду надійшли пояснення з урахуванням заяви про зміну предмета позову. Позивач позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, підтримує в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2021 прийнято до розгляду заяву керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області про зміну предмета позову, яка надійшла до суду 09.03.2021 (вх. 11628/21) та відкладено підготовче засідання у справі та розгляд заяви про забезпечення позову на 31 березня 2021 року.

Судове засідання, призначене на 31.03.2021, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Євстигнеєвої Н.М. у відпустці.

Листом Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 повідомлено учасників справи про призначення наступного судового засідання на іншу дату після повернення судді з відпустки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 призначено розгляд справи та заяви про забезпечення позову на 12 травня 2021 року.

Позивач та відповідач-1 у судове засідання, призначене для розгляду заяви про забезпечення позову не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Розглянувши заяву керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області про забезпечення позову, господарський суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою (ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

У заяві про забезпечення позову керівник Криворізької місцевої прокуратури №2 просить заборонити Фізичній особі-підприємцю Бовкун Сергій Гавриловичу вчиняти дії на земельних ділянках (кадастрові номери :05:001:0061, :05:001:0062, :05:001:0063, :05:001:0064, :05:001:0065, :05:001:0066), розташованих на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області загальною площею 67,0 га., у тому числі шляхом: використання (обробітку) земельних ділянок власними трудовими ресурсами, інвентарем, технікою для обробітку землі, посівними матеріалами, паливно-мастильними матеріалами, засобами захисту рослин і т.ін.

Предметом спору у даній справі є визнання удаваним та недійсним договору про спільну діяльність від 17.01.2020 та зобов`язання звільнити земельні ділянки. Отже, до предмету спору відноситься така вимога, як зобов`язати відповідача-2 звільнити земельні ділянки, що, у разі задоволення позову, вимагатиме примусового виконання.

Таким чином, суд має дослідити й таку підставу як обгрунтоване припущення, що невжиття заборони ФОП Бовкун С.Г. вчиняти певні дії по виконанню спірного договору може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду в частині звільнення земельної ділянки.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову прокурор зазначає, що умовами оспорюваного договору (пунктами 2.1, 3.6) передбачено обов`язок ФОП Бовкун С.Г.:

- забезпечити процес використання (обробітку) земельної ділянки власними трудовими ресурсами, інвентарем, технікою для обробітку землі, посівними матеріалами, паливно-мастильними матеріалами, засобами захисту рослин іт.ін.;

- використовувати у спільній діяльності свої професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділову репутацію та ділові зв`язки;

- інформувати учасників договору про хід його реалізації не рідше чим раз в півріччя.

Відповідно до інформації Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, розміщеної на його офіційному сайті, в березні розпочинається весняна посівна кампанія, яка в травні завершується.

Так, станом на 21.05.2020 агровиробники засіяли 14,8 млн га ярих культур, що становить 96% від прогнозу.

Отже, з березня 2021 року ФОП Бовкун С.Г. розпочне весняну посівну компанію на спірних земельних ділянках та в травні її завершить.

Прокурор вважає, що проведення посівних робіт ФОП Бовкун С.Г. на спірних земельних ділянках призведе до порушення прав позивачів та унеможливить їх відновлення в повному обсязі в майбутньому і, таким чином, істотно ускладнить виконання рішення господарського суду.

Однак, керівником Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області не надано доказів на підтвердження того, що спірний договір виконується відповідачем-1 та відповідачем-2; не наведено обставин які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову; суду не надано жодного доказу того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд відхиляє посилання прокурора на інформацію Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, розміщену на його офіційному сайті про те, що в березні розпочинається весняна посівна кампанія, яка в травні завершується та, що станом на 21.05.2020 агровиробники засіяли 14,8 млн га ярих культур, що становить 96% від прогнозу, оскільки зазначена інформація містить загальний характер, стосується посівної компанії, яка вже завершена. Водночас, заборона відповідачу-2 виконувати договір, який не визнано в установленому порядку недійсним, є на думку суду, втручанням в господарську діяльність останнього. Станом на час розгляду справи прокурором не надано інформації та доказів про те, що земельна ділянка не оброблялась відповідачем-2 восени 2020 року та не засіяна озимими культурами.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів і посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності вжиття таких заходів, у зв`язку із чим заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 12.05.2021.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 17.05.2021.

Суддя Н.М. Євстигнеєва