ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

18.05.2021 м.Дніпро Справа № 908/2097/20

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Антонік С.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2021 по справі № 908/2097/20 (суддя Азізбекян Т.А.) повний текст рішення складено 16.03.2021

за позовом: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (вул. Сталеварів, буд. 14, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код 00130926)

до відповідача: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71504, ідентифікаційний код ВП 19355964)

про визнання правочинів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.01.2021 позов задоволено. Визнано недійсним правочин у формі заяви Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» від 12.12.2019 № 42-30/27110 в частині погашення заборгованості Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» за послугу з розподілу електричної енергії в жовтні 2019 року на загальну суму 83 903,49 грн, що виникла на підставі договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та в частині погашення зустрічної заборгованості Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» за надану послугу з утримання технологічних електричних мереж спільного використання в березні 2018 року на суму 83 903,49 грн (частково), що виникла на підставі договору про спільне використання технологічних електричних мереж від 01.01.2013 № 12-7, який укладено між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС». Визнано недійсним правочин у формі заяви Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» від 28.12.2019 за № 42-30/28655 в частині погашення заборгованості Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» за послугу з розподілу електричної енергії в листопаді 2019 року на загальну суму 94 760,57 грн, що виникла на підставі договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та в частині погашення зустрічної заборгованості Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» за надану послугу з утримання технологічних електричних мереж спільного використання в березні 2018 р. (частково) та квітні 2018 року на суму 94 760,57 грн, що виникла на підставі договору про спільне використання технологічних електричних мереж від 01.01.2013 № 12-7, який укладено між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС». Стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго 4204 грн 00 коп. судового збору

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду від 09.04.2021 відповідач оскаржує його до Центрального апеляційного господарського суду та згідно вимог апеляційної скарги просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її невідповідність вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України, з огляду на наступне.

1. Вжиття заходів для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою покладається на апелянта.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається - протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як зазначалося вище, повний текст рішення скаладено місцевим господарським судом 16.03.2021, а тому останнім днем для подачі апеляційної скарги було 05.04.2021 (20 днів з моменту складання повного тексту рішення).

Всупереч нормам ГПК України, апеляційна скарга відповідача на адресу Центрального апеляційного господарського суду була направлена засобами поштового зв`язку лише 09.04.2021 та отримана останнім 23.04.2021, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду на лицьовій сторінці апеляційної скарги (вх. № 28-23/8333).

Згідно ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

З метою відновлення процесуального строку заявник має довести суду наявність відповідних обставин, їх поважність та непереборність, у зв`язку з тим, що норма про можливість відновлення процесуальних строків є по суті пільгою, що може використовуватися лише як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного із процесуальних строків.

Отже заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням відповідних доказів.

В апеляційній скарзі відповідач просить поновити йому пропущений строк, але взагалі не наводить обставин пропуску строку на оскарження рішення.

Згідно з п. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

2. Крім того, слід зауважити, що відповідно до п.3 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги також додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 259 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Водночас, відповідно до приписів частини 3 статті 13 Закону України "Про поштовий зв`язок", підпункту 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, опис вкладення у цінний лист не може бути належним доказом надіслання відповідних документів, оскільки підтвердженням надання послуг поштового зв`язку може бути квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Отже, враховуючи наведені положення законодавства, належними доказами відправлення стороні кореспонденції вважаються фіскальний чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкту поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість; а також опис вкладення у цінний лист, яким підтверджується перелік документів, що були відправлені.

Скаржником фіскальний чек до апеляційної скарги не наданий.

З огляду на вищезазначене апеляційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція слід залишити без руху із наданням апелянтові додаткового строку для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 258-260 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2021 по справі № 908/2097/20 залишити без руху.

Запропонувати Державному підприємству Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція протягом 10 днів з дати отримання копії даної ухвали усунути недоліки апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя С.Г. Антонік