ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" травня 2021 р. Справа № 911/620/21

За позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01601, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шолом-Алейхема 37", 09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Шолом Алейхема, будинок 37

про стягнення 13 221,28 грн 3% річних, пені, збитків за договором постачання природного газу № 2713/18-ТЕ-17 від 12.10.2018

суддя Н.Г. Шевчук

без виклику сторін

суть спору:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шолом-Алейхема 37" про стягнення 13 221,28 грн заборгованості, з яких 874,71 грн пеня, 171,50 грн 3% річних та 12 175,07 грн збитки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору постачання природного газу № 2713/18-ТЕ-17 від 12.10.2018 позивач передав відповідачу природний газ на загальну суму 283 538,63 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу. Однак, відповідач оплату за переданий газ здійснив несвоєчасно, з порушенням встановлених договором строків, що стало підставою для нарахування заявлених до стягнення сум пені та 3% річних.

Крім того, враховуючи, що відповідач у період з березня по травень та з липня по вересень 2019 року фактично спожив природний газ у обсязі меншому, ніж узгоджено сторонами умовами договору з урахуванням додаткових угод до договору, до стягнення з відповідача також заявлено завдані позивачу збитки у розмірі 12 175,07 грн.

Звертаючись із позовною заявою позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що ціна даного позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, керуючись пунктом 1 частини п`ятої статті 12, частиною першою статті 247, частиною першою статті 250 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду Київської області від 05.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та відзиву на позовну заяву із додержанням вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідачем відзиву на позов у встановлений ухвалою суду строк подано не було.

Про розгляд справи в господарському суді відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення № 227 про вручення представнику відповідача 11.03.2021 (Губарєв) копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", яке згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 226 перейменоване в Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", (Постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Шолом-Алейхема 37" (Споживач) 12.10.2018 укладено договір постачання природного газу № 2713/18-ТЕ-17, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити газ на умовах договору.

У відповідності до пункту 1.2 Договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Згідно з пунктом 2.1 Договору постачальник передає споживачу з 01.10.2018 по 17.10.2018 природний газ орієнтовним обсягом до 3 тис.куб.м.

У відповідності з пунктом 3.7 Договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що ціна за 1000 куб. м газу за цим Договором на дату його укладення становить 5 930,40 грн (в тому числі ПДВ 20%).

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з пунктом 8.2 Договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 до 17.10.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (пункт 12.1 Договору).

До договору постачання природного газу № 2713/18-ТЕ-17 від 12.10.2018 між сторонами було укладено ряд додаткових угод: додаткова угода № 1 від 26.10.2018, додаткова угода № 2 від 30.10.2018, додаткова угода № 3 від 06.11.2018, додаткова угода № 4 від 03.12.2018, додаткова угода № 5 від 26.04.2019, додаткова угода № 6 від 10.06.2019, якими змінювалися обсяги газу, ціна газу, порядок та умови передачі газу, строк дії договору, права та обов`язки сторін.

Укладеною між сторонами 03.12.2018 додатковою угодою № 4 до Договору № 2713/18-ТЕ-17 від 12.10.2018 сторонами погоджено викласти розділи 1-12 Договору в новій редакції.

Згідно з пунктом 2.1 додаткової угоди № 4 постачальник передає споживачу в період з 01.10.2018 по 30.04.2019 (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 180 тис.куб.м, у тому числі по місяцях: листопад 2018 року квітень 2019 року по 30 тис.куб.м.

У пункті 4.2 додаткової угоди № 4 визначено, що ціна за 1000 куб.м. газу становить 7 482,61 грн (в тому числі ПДВ 20%).

Відповідно до пункту 3.13 додаткової угоди № 4, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в пункті 2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 цього договору. При цьому розмір збитків визначається таким чином:

3.13.1. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

3.13.2. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф-Vп) х Ц х К, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Vп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 договору; Ц - ціна природного газу за цим договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Пунктом пункт 5.7 додаткової угоди № 4 передбачено відшкодування постачальнику вартості збитків, розрахованих відповідно до умов пункту 3.13 цього договору, який здійснюється наступним чином: постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив п. 3.9 договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1 договору, розраховує збитки відповідно до підпунктів 3.13.1 або 3.13.2 пункту 3.13 договору; постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків; споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії. У разі, якщо протягом зазначеного періоду споживач не відшкодував (не повністю відшкодував) постачальнику збитки, споживач несе відповідальність перед постачальником на загальних умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Відповідно до підпункту 8 пункту 6.2 додаткової угоди № 4 споживач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати постачальнику збитки, розраховані відповідно до пункту 3.13 договору.

А постачальник, в свою чергу, має право вимагати від споживача відшкодування збитків, що виникли через порушення споживачем умов пункту 2.1 договору, у разі, якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених (підпункт 4 пункту 6.3 додаткової угоди № 4).

Пункт 11.2 додаткової угоди № 4 передбачає, що пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз. 2) підп. 3.9.2 п. 3.9, 3.13, 5.7, абз. 5 підп. 5) п. 6.2, підп. 8) п. 6.2, підп. 4) п. 6.3, абз. 3 підп. 2) п. 6.4 цього договору застосовуються з дня, зазначеного в повідомленні постачальника, яке направляється не електронну адресу споживача, зазначену в пункті 12 договору, та розміщується на офіційному сайті постачальника.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині постачання природного газу до 30.04.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (пункт 11.1 Договору № 2713/18-ТЕ-17 від 12.10.2018 в редакції додаткової угоди № 4 від 03.12.2018).

Додаткова угода № 4 від 03.12.2018 до Договору набуває чинності з дати її підписання і діє з 01.12.2018.

В редакції додаткової угоди № 5 від 26.04.2019 строк дії Договору продовжено до 31.05.2019 (включно); визначено обсяг природного газу, замовлений споживачем у травні 2019 рок, в кількості 0,1 тис.куб.м.

В редакції додаткової угоди № 6 від 10.06.2019 строк дії Договору продовжено до 30.09.2019 (включно); визначено обсяги природного га, замовленого споживачем у червні 2019 ро, в кількості 0 тис.куб.м, у липні 2019 року 0,1 тис.куб.м, у серпні 2019 року 0,1 тис.куб.м, у вересні 2019 року 0,1 тис.куб.м; визначено ціну за природний газ з урахуванням тарифів на транспортування природного газу.

Додаткова угода № 6 від 10.06.2019 до Договору набуває чинності з дати її підписання і поширює свою дію на відносини сторін з 01.05.2019.

На виконання умов Договору позивачем у період з листопада 2018 року по квітень 2019 року було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 283 538,63 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: від 30.11.2018 на суму 45 120,16 грн (обсяг - 6,030 тис.куб.м), від 31.12.2018 на суму 66 617,70 грн (обсяг 8,903 тис.куб.м), від 31.01.2019 на суму 71 406,56 грн (обсяг 9,543 тис.куб.м), від 28.02.2019 на суму 55 498,54 грн (обсяг 7,417 тис.куб.м), від 31.03.2019 на суму 41 835,29 грн (обсяг 5,591 тис.куб.м), від 30.04.2019 на суму 3 060,38 грн (обсяг 0,409 тис.куб.м), підписаними повноважними представниками сторін та скріпленими їх печатками.

Зазначені обставини відповідачем не заперечено.

Отриманий за Договором природний газ був оплачений відповідачем у повному обсязі, однак платежі здійснювались з порушенням договірних строків, і остаточний розрахунок відбувся 31.05.2019, що підтверджується наявними у матеріалах справи виписками з банківського рахунку позивача за загальний період з 01.10.2018 по 31.12.2019, у зв`язку із чим позивачем нараховані та заявлені до стягнення 874,71 грн пені та 171,50 грн - 3%річних.

Окрім цього, позивач вказує, що відповідачем було порушено умови договору щодо фактичних обсягів споживання природного газу у періоди: березень, квітень, травень, липень, серпень, вересень 2019 року, внаслідок чого позивачу було завдано збитки.

Так, відповідно до пункту 2.1 Договору:

- у редакції додаткової угоди № 4 від 03.12.201, постачальник передає споживачу у березні 2019 року 30 тис.куб.м, у квітні 2019 року - 30 тис.куб.м;

- у редакції додаткової угоди № 5 від 26.04.2019 постачальник передає споживачу у травні 2019 року 01 тис.куб.м;

- у редакції додаткової угоди № 6 від 10.06.2019 постачальник передає споживачу у липні 2019 року 0,1 тис.куб.м, у серпні 2019 року 0,1 тис.куб.м, у вересні 2019 року 0,1 тис.куб.м.

Згідно акта приймання-передачі від 31.03.2019 відповідачем було спожито 5,59100 тис.куб.м газу, тобто, в обсязі меншому на 24,40900 тис.куб.м. від узгодженого сторонами в Договорі, а у квітні 2019 року згідно акта приймання-передачі від 30.04.2019 відповідачем було спожито 0,40900 тис.куб.м газу в обсязі меншому на 29,59100 тис.куб.м. від узгодженого, у травні, липні, серпні та вересні 2019 року відповідач взагалі не використав природний газ у замовленому обсязі.

Відповідач проти викладених обставин не заперечив, відзиву на позов не подав.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором, а також чинним законодавством за прострочення виконання зобов`язання.

За змістом статей 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та статті 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Укладений між сторонами договір за своїм змістом є договором поставки та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Приписами статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки енергоносіїв приєднаними мережами застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, а сторонами не заперечується, що зобов`язання за договором виконані у повному обсязі, однак оплата вартості природного газу проводилась з порушенням встановлених у договорі строків оплати (до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Щодо позовних вимог про стягнення 874,71 грн пені та 171,50 грн 3% річних суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім цього, у сфері господарювання, згідно з частиною другою статті 217 та частиною першою статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як визначено статтею 343 Господарського кодексу України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналогічне обмеження щодо розміру пені встановлено також статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Пунктом 7.2 укладеної сторонами додаткової угоди № 4, яка діє з 01.12.2018 передбачено, що у разі прострочення споживачем оплати, споживач зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Під час розгляду даної справи встановлено, що відповідач невчасно розрахувався за переданий природний газ у визначені договором строки за зобов`язаннями листопада 2018 року, січня - квітня 2019 року, допустивши прострочення, що ним не спростовано під час розгляду справи.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення сум пені та 3% річних, нарахованих за зобов`язаннями листопада 2018 року у період з 27.12.2018 по 09.01.2019; за зобов`язаннями січня 2019 року з 26.02.2019 по 04.03.2019; за зобов`язаннями лютого 2019 року з 26.03.2019 по 02.04.2019; за зобов`язаннями березня 2019 року з 26.04.2019 по 07.05.2019; за зобов`язаннями квітня 2019 року з 28.05.2019 по 30.05.2019.

З наявних у матеріалах справи банківських виписок та розрахунку заборгованості за договором вбачається, що відповідачем були проведені платежі за рахунок власних коштів, платежі, які б вказували на здійснення розрахунків за рахунок субвенцій з Державного бюджету, в призначеннях платежів не зазначені.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та 3% річних, суд зазначає, що періоди їх нарахування визначено з урахуванням положень частини п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України, що не суперечить чинному законодавству, розрахунок суми пені виконаний за ставками розміру пені, передбаченої договором, яка не перевищувала подвійної облікової ставки Національного банку України у період, за який сплачується пеня, розрахунки виконані арифметично вірно, а тому, за вказаних обставин вимоги про стягнення пені та 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 12 175,07 грн збитків суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 30.09.2015 прийняла постанову № 2496 "Про затвердження Правил постачання природного газу", якою затвердила Правила постачання природного газу.

Пунктом 1 розділу VI Правил постачання природного газу (які кореспондуються з пунктом 3.13 Договору) встановлений обов`язок споживача відшкодовувати постачальнику збитки, понесені останнім внаслідок споживання природного газу споживачем поза договірними величинами.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Правил постачання природного газу за результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія, який оформлюється з урахуванням таких вимог: 1) форма акта-претензії є довільною; 2) при порушенні, зазначеному в підпункті 3 пункту 1 цього розділу, акт-претензія складається представниками постачальника після пред`явлення ними відповідних посвідчень у присутності уповноваженого представника споживача (власника або наймача) і скріплюється їхніми підписами. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це зазначається в акті-претензії. Акт-претензія щодо відмови споживача у доступі до території об`єкта споживача вважається дійсним, якщо його підписали представник постачальника та одна незаінтересована особа за умови посвідчення їх осіб або три представники постачальника. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це робиться відмітка в обох примірниках цього акта, і другий його примірник надсилається споживачеві реєстрованим поштовим відправленням.

Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування.

У випадку нереагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Відповідно до пункту 2.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 03.12.2018) постачальник передає споживачу у березні та квітні 2019 року - 60 тис.куб.м (по 30 тис.куб.м).

Актом приймання-передачі від 31.03.2019 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу в березні 2019 року в кількості 5,59100 тис.куб.м на загальну суму 41 835,29 грн, а актом приймання-передачі від 30.04.2019 в квітні 2019 року - 0,40900 тис.куб.м на загальну суму 3 060,38 грн.

Таким чином, відповідачем у березні 2019 року фактично спожито природного газу в обсязі, меншому на 24,40900 тис.куб.м, а у квітні 2019 року меншому на 29,59100 тис.куб.м, ніж було узгоджено сторонами.

АТ "НАК "Нафтогаз України" 16.05.2019 та 20.06.2019 на адресу відповідача було направлено акти-претензії № 26-1054-19 та № 26-2410-19, якими позивач вимагав від відповідача сплатити збитки на підставі пунктів 3.13 та 5.7 Договору та пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу в загальному розмірі 143 247,76 грн за різницю між замовленим у березні-квітні 2019 року обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем природного газу за Договором.

Листами від 13.11.2019 № 26-3256-19 та № 26-3254/19 АТ "НАК "Нафтогаз України" направив відповідачу повідомлення щодо перерахунку по актам-претензіям № 26-1054-19 від 16.05.2019 та № 26-2410-19 від 20.06.2019 збитків, відповідно до роз`яснень НКРЕКП, які стосуються тлумачення підпункту 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, в частині застосування подвійної облікової ставки НБУ при розрахунку сум збитків у разі, якщо фактичний обсяг спожитого природного газу менший/більший від замовленого обсягу більше ніж на 5%, таким чином, після перерахунку НАК "Нафтогаз України" сума збитків за березень 2019 року склала 5 584,37 грн, а за квітень 2019 року 6 521,21 грн.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься лист-відповідь ОСББ "Шолом-Алейхема 37" на акт-претензію АТ "НАК "Нафтогаз України" № 26-1054-19 від 16.05.2019, згідно якої відповідач не заперечує щодо використання меншого об`єму природного газу та відшкодування збитків відповідно до Правил постачання природного газу, а лише послався на некоректний розрахунок таких збитків.

Погоджений між сторонами обсяг поставки природного газу у травні 2019 року становить 0,1тис.куб.м (у редакції додаткової угоди № 5 від 26.04.2019), у липні 2019 року 0,1 тис.куб.м, у серпні 2019 року 0,1 тис.куб.м, у вересні 2019 року 0,1 тис.куб.м (редакції додаткової угоди №6 від 10.06.2019).

Відповідач не використав природний газ у замовлених обсягах у травні, липні, серпні та вересні 2019 року.

Актом-претензією № 26-2890-19 від 04.11.2019 позивач вимагав у відповідача сплатити збитки на підставі пунктів 3.13 та 5.7 Договору та пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу в загальному розмірі 21,37 грн за різницю між замовленим у травні 2019 року обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем природного газу за Договором.

Актом-претензією № 26-2877-19 від 04.11.2019 позивач вимагав у відповідача сплатити збитки на підставі пунктів 3.13 та 5.7 Договору та пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу в загальному розмірі 17,29 грн за різницю між замовленим у липні 2019 року обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем природного газу за Договором.

Актом-претензією № 26-2876-19 від 04.11.2019 позивач вимагав у відповідача сплатити збитки на підставі пунктів 3.13 та 5.7 Договору та пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу в загальному розмірі 16,13 грн за різницю між замовленим у серпні 2019 року обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем природного газу за Договором.

Актом-претензією № 26-2875-19 від 04.11.2019 позивач вимагав у відповідача сплатити збитки на підставі пунктів 3.13 та 5.7 Договору та пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу в загальному розмірі 14,70 грн за різницю між замовленим у вересні 2019 року обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем природного газу за Договором.

На підтвердження відправлення відповідачу вказаних вище актів-претензій позивачем долучено описи-вкладення у цінний лист, списки згрупованих внутрішніх листів, накладні, а також роздруківка із сайту Укрпошти та рекомендоване повідомлення з відміткою про вручення.

Судом встановлено, що фактичний обсяг використаного споживачем природного газу в березні-квітні 2019 року згідно підписаних актів приймання-передачі природного газу є меншими ніж обумовлено сторонами в Договорі (в редакції додаткової угоди № 4 від 03.12.2018). Обумовлені обсяги споживання природного газу в травні, липні, серпні та вересні 2019 року відповідачем взагалі не спожиті.

Відповідачем жодними доводами не заперечено вказаних обставин, доказів реагування на акти-претензії, відзиву на позов не надано.

Як вже зазначалось, в матеріалах справи міститься долучений позивачем лист-відповідь на акт-претензію № 26-1054-19 від 16.05.2019 (вих. № 07/06-2019 від 07.06.2019), в якому викладено заперечення відповідача щодо здійсненого позивачем розрахунку суми збитків та прохання надіслати відкоригований розрахунок.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем вірно нараховано відповідачу збитки на підставі підпункту 3.13.1 і пункту 5.7 Договору та пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 874,71 грн пені, 171,50 грн 3% річних та 12 175,07 грн збитків.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у сумі 2 270,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шолом-Алейхема 37" (09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Шолом Алейхема, будинок 37, ідентифікаційний код 41034115) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6, ідентифікаційний код 20077720) 13 221 (тринадцять тисяч двісті двадцять одну) грн 28 коп. (з яких 874,71 грн пеня, 171,50 грн 3% річних, 12 175,07 грн збитки) та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись із змістом судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 05.05.2021