ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2021м. ДніпроСправа № 904/2445/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м.Дніпро

до Державного вищого навчального закладу "Український державний хіміко-технологічний університет", м.Дніпро

про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 34 789,14 грн.

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулося до Державного вищого навчального закладу "Український державний хіміко-технологічний університет" і просить суд стягнути 33 290,64 грн. - основного боргу, 213,27 грн. - 3% річних, 852,45 грн. - пені, 432,78 грн. - інфляційних витрат та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором №41SB497-869-20 від 29.10.2020 в частині оплати спожитого газу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позов, а також докази повної оплати до суду не надав, повідомлення про вручення поштового відправлення отримано представником 29.03.2021, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням 49 3 в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі-Позивач, Постачальник) та Державним вищим навчальним закладом "Український державний хіміко-технологічний університет" (далі-Відповідач, Споживач) укладено Договір №41SB497-869-20 постачання природного газу (а.с.11-17).

Відповідно до пункту 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2020 році природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно з пунктом 1.2 Договору, річний плановий обсяг постачання газу - до 4 000 куб. м.

Планові обсяги постачання газу по місяцях зазначені у п. 1.3 Договору.

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення іх підписів печатками (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої Споживач включений до Реєстру споживачів Постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС з 01.11.2020 до 30.11.2020, а в частині розрахунків до їх повного здійснення (пункт 9.1 Договору).

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. договору), що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур передбачених Кодексом ГРМ.

Відповідно до пункту 3.2 Договору, ціна газу з урахуванням вартості послуги доступу до потужності становить 7,374909 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 1,474982, всього з ПДВ - 8,849891 грн.

Ціна зазначена в п. 3.2 Договору, може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п. 3.3 Договору).

Згідно з пунктом 3.5 Договору, очікувана сума Договору становить 35 399,56 грн., у т.ч. ПДВ - 20%.

За приписами п.4.2.1. Договору, оплата природного газу Постачальнику здійснюється Споживачем на підставі акту приймання-передачі природного газу та рахунку.

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.5. Договору) здійснюється до 10 числа місця, наступного за місяцем постачання газу (п.4.2.2. Договору).

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу у листопаді 2020 природний газ в обсязі 3 761,7 куб.метрів на суму 33 290,64 грн., що підтверджується актом прийому-передачі природного газу від 30.11.2020 №ДО380027878, який підписаний сторонами без зауважень (а.с.18).

Оплату поставленого Позивачем у січні 2021 природного газу в сумі 33 290,64 грн. відповідно до умов Договору Відповідач не здійснив, що також підтверджується підписаним сторонами Актом звіряння взаємних розрахунків за період 2020 від 01.01.2021 (а.с.19).

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати за спожитий природний газ в сумі 33 290,64 грн. не здійснив, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4.2.2 Договору, строк оплати спожитого природного газу є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі в сумі 33 290,64 грн. від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості за спожитий природний газ підлягають задоволенню у розмірі 33 290,64 грн.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6.2.1. Договору, у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

За прострочення сплати спожитого природного газу Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача пеню за період з 11.12.2020 по 26.02.2021 у сумі 852,45 грн.

Суд, перевіривши правильність розрахунку пені у сумі 852,45 грн. зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, однак є меншим ніж сума, яка розрахована судом та з цього приводу суд вважає, що вказана вимога повинна бути задоволена саме в сумі вимог Позивача у розмірі 852,45 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь часпрострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача 3% річних за період з 11.12.2020 по 26.02.2021 у сумі 213,27 грн.

Суд, перевіривши правильність розрахунку 3% річних у сумі 213,27 грн. зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено вірно та вказана вимога підлягає задоволенню у повному обсязі в сумі 213,27 грн.

Крім того, за прострочення сплати спожитого природного газу Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача інфляційні витрати в сумі 432,78 грн. за період з 01.01.2021 по 31.01.2021.

Суд, перевіривши правильність розрахунку інфляційних витрат у сумі 432,78 грн. зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено вірно та вказана вимога підлягає задоволенню у повному обсязі в сумі 432,78 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Відповідача 33 290,64 грн. - основного боргу, 213,27 грн. - 3% річних, 852,45 грн. - пені, 432,78 грн. - інфляційних витрат та судовий збір.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на Відповідача.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 174, 193, 216-218 Господарського Кодексу України, ст. ст. 509, 525-526, 530, 549, 612, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 231, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу "Український державний хіміко-технологічний університет", (49005, м.Дніпро, пр.Гагаріна, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Поля, 2, Літ А-2; ідентифікаційний код 39572642) 33 290,64 грн. - основного боргу, 213,27 грн. - 3% річних, 852,45 грн. - пені, 432,78 грн. - інфляційних витрат та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

17.05.2021.