ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

12.05.2021 м.Дніпро Справа № 904/3614/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Іванов О.Г. (доповідача),

судді: Березкіна О.В., Антонік С.Г.

секретар судового засідання: Логвіненко І.Г.

Представники сторін:

від Дніпропетровської обласної прокуратури: Волкогон Т.В., посвідчення № 058541 від 07.12.2020 р., прокурор відділу;

від позивача: Новотоцьких А.В., довіреність б/н від 01.02.2021 р., адвокат;

від відповідача: Ананійчук О.А., довіреність № 106 від 21.09.2020 р., адвокат;

представник третьої особи в судове засідання не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020, ухвалене суддею Ніколенко М.О. (м. Дніпро), повний текст якого підписаний 07.12.2020, у справі №904/3614/20

за позовом Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш", м. Дніпро

до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Верби Віталія Миколайовича, м. Дніпро

про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; припинення права власності на об`єкт нерухомого майна; визнання права власності на об`єкт нерухомого майна за позивачем

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про:

- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30791684 від 04.08.2016, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича, яким зареєстровано право власності за Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", на об"єкт нерухомого майна - будівлі літ.А-6, А1-4, Б-1, В-1, загальна площа (кв.м.): 16927,3, опис: літ.А-6, А1-4 - інженерно-лабораторний корпус, літ. Б-1 - будівля лабораторії стендових випробувань, літ В-1-ДОК-склад, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна: 1, адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ (м. Дніпро), вулиця Набережна Перемоги, будинок 32;

- припинення права власності Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" на об`єкт нерухомого майна - будівлі літ.А-6, А1-4, Б-1, В-1, загальна площа (кв.м.): 16927,3, опис: літ.А-6, А1-4 - інженерно-лабораторний корпус, літ.Б-1 - будівля лабораторії стендових випробувань, літ В-1-ДОК-склад, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна: 1, адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ (м. Дніпро), вулиця Набережна Перемоги, будинок 32;

- визнання права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна за позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем та Державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вербою Віталієм Миколайовичем, при досудовому зверненні стягнення на предмет іпотеки - об"єкт нерухомого майна, вимог ст.35 Закону України "Про іпотеку" та п.57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (у редакції станом на 04.08.2016), оскільки повідомлення про порушення зобов"язань іпотекодателю - позивачу та основному боржнику у зобов"язанні (ТОВ "Карінда") не надсилалось; ч.3 ст.37 Закону України "Про іпотеку", оскільки на момент звернення стягнення відповідач мав здійснити оцінку предмета іпотеки, чого зроблено не було; п.56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки позивачу невідомо чи надавалась згода Національним банком України, як попереднім іпотекодавцем, на здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020 у цій справі позов задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 30791684 від 04.08.2016, яким зареєстровано право власності за Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код: 14360570, місцезнаходження: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001) на об`єкт нерухомого майна: будівлі літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1, загальна площа 16927,3 кв.м, опис: літ. А-6, А1-4-інженерно-лабораторний корпус, літ. Б-1-будівля лабораторії стендових випробувань, літ. В-1-ДОК-склад, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, адреса: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32.

Припинено право власності Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код: 14360570, місцезнаходження: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001) на об`єкт нерухомого майна: будівлі літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1, загальна площа 16927,3 кв.м, опис: літ. А-6, А1-4-інженерно-лабораторний корпус, літ. Б-1-будівля лабораторії стендових випробувань, літ. В-1-ДОК-склад, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, адреса: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32.

Визнано право власності на об`єкт нерухомого майна: будівлі літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1, загальна площа 16927,3 кв.м, опис: літ. А-6, А1-4-інженерно-лабораторний корпус, літ. Б-1-будівля лабораторії стендових випробувань, літ. В-1-ДОК-склад, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, адреса: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32 за Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" (ідентифікаційний код: 30852560, місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32).

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" витрати зі сплати судового збору у розмірі 739 904 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем порушено процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку через ігнорування останнім необхідності здійснення погоджувальних дій з оцінки предмета іпотеки з позивачем, як власником майна, крім того, відповідачем та третьою особою порушені приписи Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", оскільки іпотекодержателем для здійснення реєстрації права власності на предмет іпотеки не було подано усіх встановлених чинним законодавством документів.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема порушення територіальної юрисдикції (підсудності) під час розгляду справи, нез`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 30.12.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №904/3614/20 за апеляційною скаргою відповідача на рішення господарського суду.

Ухвалою від 23.02.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020 у справі №904/3614/20 зупинено до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду касаційної скарги Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 09.02.2021 у цій справі.

Ухвалою від 14.04.2021 провадження у справі поновлено; розгляд скарги призначений на 12.05.2021.

Також не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Свою скаргу, з урахуванням вимог ст.23 Закону України "Про прокуратуру", обґрунтовує тим, що на підставі оспорюваного рішення припинено право власності АТ КБ "Приватбанк" (відповідача) на об"єкт нерухомого майна: будівлі літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1, загальна площа 16 927,3 кв.м., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна: 1, адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32, та визнано право власності на вказане майно за позивачем. Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань єдиним акціонером АТ КБ "Приватбанк" є держава Україна в особі Кабінету Міністрів України; 100% акцій банку держава набула відповідно до ст.41-1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2016 №961 "Деякі питання стабільності фінансової системи" та на підставі договору купівлі-продажу акцій банку від 21.12.2016 №БВ-744/16/13010-05/131. Відтак, держава, як єдиний акціонер, є єдиним власником майнових корпоративних прав у вказаному підприємстві, а відтак - єдиним вигодонабувачем. Оскільки оспорюваним рішення позбавлено відповідача права власності, в якому розташовано головний офіс банку в м.Дніпрі та за рахунок якого отримувався прибуток, вказане унеможливить подальше отримання доходу від володіння нерухомим майном та направлення його частини до державного бюджету в якості дивідендів. Крім того, вибуття спірного нерухомого майна, яке є значним ліквідним активом державного банку призведе до необхідності винесення державою рішення про покриття вказаних збитків за рахунок асигнувань з Державного бюджету України. Таким чином, прокурор вважає вказаним рішенням беззаперечно порушуються інтереси держави в особі Кабінету Міністрів України.

Відтак, подання прокуратурою області апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, у даному випадку, є єдиним ефективним засобом захисту порушених інтересів держави, враховуючи, що орган державної влади не вживає заходів для захисту інтересів держави.

Також наводить доводи про порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що свідчить про наявність підстав для скасування вказаного рішення суду та постановлення нового про відмову в задоволені позову.

Одночасно скаржником у змісті апеляційної скарги заявлено клопотання (п.1 прохальної частини скарги) про відновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, яке обґрунтовано тим, що прокурор звертається з апеляційною скаргою в інтересах органу (Кабінету Міністрів України), який не був учасником провадження, втім рішенням вирішені питання про його права та обов"язки, а право на звернення із такою апеляційною скаргою у прокурора виникло 12.03.2021, з дати отримання письмової вказівки заступника Генерального прокурора щодо здійснення представництва у цій справі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у цій справі заступнику керівника Дніпропетровської обласної прокуратури відновлено строк для подачі скарги; апеляційну скаргу прийнято до розгляду; судове засідання призначено на 12.05.2021; зупинено дію рішення на час апеляційного розгляду.

При цьому судом під час вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду встановлено дотримання прокурором процедури звернення до суду, передбачену ст.23 Закон України "Про прокуратуру". Зокрема, Офісом Генерального прокурора листом від 16.02.2021 №15/2/1-16413-21 повідомлено Кабінет Міністрів України про ухвалення рішення у справі №904/3614/20. З листів Міністерства фінансів України від 26.02.2021 та Міністерства юстиції України від 02.03.2021, направлених до Офісу Генерального прокурора на виконання доручення Прем"єр-Міністра України вбачається, що вказані органи вважають за необхідне забезпечити участь прокурора у справі. Водночас, цими органами не вжито заходів щодо оскарження рішення господарського суду від 26.11.2020 з метою захисту інтересів держави, відтак, наявні підстави для звернення з апеляційною скаргою прокурора в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України. Частиною 3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватись прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції. Листом заступника Генерального прокурора Мустеци І.В. від 09.03.2021 №15/2/1-16413-21, який надійшов до Дніпропетровської обласної прокуратури 12.03.2021, надано письмову вказівку обласній прокуратурі на представництво інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України у справі №904/3614/20, в свою чергу, обласною прокуратурою повідомлено Кабінет Міністрів України листом від 24.03.2021 про внесення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення прокурора, представників позивача та відповідача, присутніх в судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, судова колегія апеляційного господарського суду встановила наступне.

Частиною 1 статті 254 ГПК України регламентовано, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Верховним Судом у постанові по справі № 911/2635/17 від 11.07.2018 викладено наступну правову позицію щодо розгляду апеляційної скарги, поданою особою, яка не брала участі у справі.

Так, Верховний Суд вказав, що у відповідності до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Верховний Суд наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Також аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/22354/15, від 19.06.2018 у справі № 910/18705/17.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Відповідно до ст. 167 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Держава може створювати юридичні особи приватного права (підприємницькі товариства тощо), брати участь в їх діяльності на загальних підставах, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним акціонером АТ КБ "Приватбанк" є держава Україна в особі Кабінету Міністрів України.

За ст. 7 Закону України "Про банки та банківську діяльність" державний банк - це банк, 100 відсотків статутного капіталу якого належить державі. Державний банк може існувати лише в формі акціонерного товариства. Єдиним акціонером державного банку є держава.

Відповідно до ст. 41-1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2016 №961 "Деякі питання стабільності фінансової системи" та на підставі Договору купівлі-продажу акцій банку від 21.12.2016 №БВ-744/16/13010-05/131 держава набула права власності на 100 відсотків акцій Банку.

Статтею 3 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" об`єктом управління державної власності, зокрема, є корпоративні права, що належать державі у статутних капіталах господарських організацій.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами (ст. 167 ГК України).

Відповідно до ст. 66 Господарського кодексу України майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Одним з джерел формування майна підприємства є майно, придбане в інших суб`єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку.

Держава як єдиний акціонер АТ КБ "Приватбанк" є єдиним власником майнових корпоративних прав у вказаному підприємстві, а відтак - єдиним вигодонабувачем.

Органом, якому делеговано функцію управління корпоративним правами держави, є Кабінет Міністрів України, який в межах повноважень забезпечує управління такими корпоративними правами.

Можливість ефективної реалізації державою своїх корпоративних прав та отримання прибутку від володіння ними можливе виключно у разі забезпечення збереження майна, наявного у власності Банку.

У грудні 2016 року, після придбання АТ КБ "Приватбанк", держава витратила на докапіталізацію банку понад 160 млд.грн.

Кабінет Міністрів України 02.09.2020 затвердив засади стратегічного реформування державного банківського сектору, до якого, зокрема, належить АТ КБ "Приватбанк", визначивши в якості головних: створення і підтримку надійної та конкурентоспроможної банківської системи.

Виконання стратегічних принципів та забезпечення виходу держави з капіталу АТ КБ "Приватбанк" у середньостроковій перспективі, із здійсненням такого виходу за справедливою ринковою вартістю, яка дозволить покрити внесені державою інвестиції, можливе не лише внаслідок здійснення банком своєї ролі як ефективного учасника ринку, а в сукупності із забезпеченням державою умов та правового захисту, який дасть змогу захистити наявні у банку активи та майно від протиправних посягань інших осіб.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020 у справі №904/3614/20 відповідача - АТ КБ "Приватбанк", позбавлено права власності на нерухоме майно, в якому розташовано головний офіс Банку в м. Дніпрі та за рахунок якого отримувався прибуток, що унеможливить подальше отримання доходу від володіння нерухомим майном та направлення його частини до Державного бюджету в якості дивідендів, що порушує права держави в особі якої виступає Кабінет Міністрів України.

Крім того, вибуття спірного нерухомого майна, яке є значним ліквідним активом державного банку (вартість об`єкту нерухомості - 177 млн.грн.), призведе до необхідності винесення державою рішення про покриття вказаних збитків за рахунок асигнувань з Державного бюджету України.

Таким чином, оскаржуване рішення суду беззаперечно порушує інтереси держави в особі Кабінету Міністрів України.

Згідно ст.50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

За приписами п.1 ч.1 ст.267 ГПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, зокрема, з`ясовує питання про склад учасників судового процесу. У разі встановлення, що рішення господарського суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

З огляду на значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через прийняте рішення, доводів скарги про незаконність судового рішення, за яким із власності відповідача, як державного банку, вибуло нерухоме майно, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність порушеного права, інтересу та обов"язку держави в особі Кабінету Міністрів України, що є підставою для залучення останнього в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору у цій справі.

З урахуванням залучення до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача держави в особі Кабінету Міністрів України, з урахуванням відсутності у вказаної особи заяв по суті, поданих в межах цієї справи, колегія також вважає необхідним зобов"язавши інших учасників у справі надіслати вказаній особі попередньо подані у справі заяви по суті справи, зокрема, позовну заяву, відзив на позов, апеляційну скаргу відповідача та відзив на апеляційну скаргу.

Крім того, враховуючи наявність у провадженні суду апеляційної скарги АТ КБ "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020 у цій справі, колегія суддів вважає доцільним приєднати апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури до скарги АТ КБ "Приватбанк" для розгляду в одному апеляційному провадженні.

Керуючись ст.ст.50, 234, 235, 267, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кабінет Міністрів України (адреса: 01008, м. Київ, вул. Грушевського,12/2).

2. Приєднати апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури до апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ для сумісного апеляційного розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 17.05.2021.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна