ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"05" травня 2021 р. Справа№ 910/16870/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

розглянувши апеляційну скаргу Спасо-Преображенської релігійної громади у Печерському районі м. Києва Української Православної Церкви, м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2021

у справі №910/16870/20 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", м. Київ

до Спасо-Преображенської релігійної громади у Печерському районі м. Києва Української Православної Церкви, м. Київ

про стягнення заборгованості у розмірі 185267,95 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (далі - КП "Київжитлоспецексплуатація") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Спасо-Преображенської релігійної громади у Печерському районі міста Києва Української Православної Церкви (далі - Релігійна громада) про стягнення 185 267,95 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.01.2021 р. у справі № 910/16870/20 позов задоволено: стягнуто з Релігійної громади на користь КП "Київжитлоспецексплуатація" 185 267,95 грн. боргу та 2 779,02 грн. судового збору за подання позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Релігійна громада звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення компенсаційних витрат за користування земельною ділянкою в розмірі 66 769,14 грн. та ухвалити у цій частині нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Разом з апеляційною скаргою, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2021 у справі №910/16870/20.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2021 р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Руденко М.А., Поляк О.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 задоволено заяву про самовідвід суддів Кропивної Л.В., Руденко М.А., Поляк О.І. від розгляду апеляційної скарги Спасо-Преображенської релігійної громади у Печерському районі м. Києва Української Православної Церкви на рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2021 у справі №910/16870/20, матеріали справи №910/16870/20 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2021 справу №910/16870/20 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 258 ГПК України з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 256 ГПК України передбачений строк на апеляційне оскарження рішення суду - протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до вимог ст. ст. 113, 116 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ГПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Статтею 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Спасо-Преображенської релігійної громади у Печерському районі м. Києва Української Православної Церкви мотивовано тим, що процесуальні документи суду були направлені на юридичну адресу відповідача, однак останній не отримував сповіщень про надіслання йому поштових відправлень. Разом з цим, Постановою Кабінету міністрів України від 09.12.2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2" було запроваджено протиепідемічні заходи на території України, в тому числі в м. Києві, у зв`язку з чим відповідач був обмежений у доступі до регулярної перевірки вхідної кореспонденції.

Заявник зазначає, що тільки після того як було відкрито виконавче провадження відповідач дізнався про існування оскаржуваного рішення, після чого представнику відповідача вдалось ознайомитись з текстом оскаржуваного рішення.

Суд апеляційної інстанції вказані доводи скаржника не визнає поважними для поновлення пропущено строку з огляду на таке.

Згідно матеріалів справи, оскаржуване рішення прийнято Господарським судом міста Києва 22.01.2021. Таким чином, граничним терміном для подання апеляційної скарги у даній справі є 11.02.2021.

Однак, апеляційна скарга на рішення суду була подана (згідно конверту в якому було направлено апеляційну скаргу до господарського суду першої інстанції) - 16.04.2021, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження майже на два місяці.

При цьому колегія суддів встановила, що у наявних матеріалах справи міститься докази надсилання апелянту копії рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2021 у справі №910/16870/20 та ухвали Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 (а.с. 29) про відкиття провадження у справі. Проте, поштові відправлення були повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідна судова кореспонденція надсилалась відповідачу за адресою 01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, 3 , кв. 80, яка співпадає з адресою місцезнаходження юридичної особи - Спасо-Преображенської релігійної громади у Печерському районі м. Києва Української Православної Церкви () відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того матеріали справи не містять відомостей про зміну вказаної адреси.

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

З цього приводу колегія суддів апеляційного господарського суду, враховуючи вимоги статтей 120, 242 ГПК України, а також вищенаведене, зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії чи інший судовий акт направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Таким чином, судом першої інстанції були здійснені всі необхідні заходи щодо повідомлення відповідача про призначення справи до розгляду та направлено судові акти за належною адресою, відтак, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Суд апеляційної інстанції додатково вважає за необхідне зазначити про те, що добросовісна поведінка учасника справи передбачає забезпечення ним отримання кореспонденції за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, колегія суддів вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Отже, сам лише факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, яку суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка поверталася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом через повернення за закінченням встановленого строку зберігання, не може вважатися поважною причиною для пропуску процесуального строку оскарження.

З огляду на наведене, також не заслуговують на увагу і ствердження заявника, що він ознайомився з повним текстом судового рішення тільки після того, як йому стало відомо про постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Разом з цим колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що скаржником також не надано жодних доказів на підтвердження наявності особливих і непереборних обставин пов`язаних з протиепідемічним заходами запровадженими постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, що перешкоджали йому протягом передбаченого двадцятиденного строку звернутися до суду із апеляційною скаргою на рішення суду у цій справі.

Слід зауважити, що можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Отже, колегія суддів не вважає обставини наведені в обґрунтування заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, поважними і такими, що дають підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки вони мають суб`єктивний характер, адже можливість вчасного подання апеляційної скарги без порушень норм чинного законодавства залежала виключно від волевиявлення самого скаржника.

Слід зазначити, що як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Приписами ч. 3 ст. 260 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Для усунення недоліків апеляційної скарги заявник може навести суду апеляційної інстанції належним чином обгрунтовані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження з відповідними доказами.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги, апелянту необхідно у строк, визначений цією ухвалою подати до суду заяву, в якій зазначити інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити скаржнику, що відповідно до ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Враховуючи вище наведене та приписи ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства та підлягає залишенню без руху на підставі ст.174, ч. 2 ст. 260 ГПК України.

При цьому колегія суддів зауважує заявникові на тому, що відповідно до приписів п. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 174, 234, п. 6 ч. 2 та п. 2 ч. 3 ст. 258, ст. ст. 259, 260 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Спасо-Преображенської релігійної громади у Печерському районі м. Києва Української Православної Церкви на рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2021 у справі №910/16870/20 залишити без руху.

2. Роз`яснити Спасо-Преображенській релігійній громаді у Печерському районі м. Києва Української Православної Церкви, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції заяву, в якій зазначити інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, шляхом подання до суду відповідної заяви про усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир