ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.05.2021 Справа № 914/1206/21

Суддя Манюк П.Т., розглянувши матеріали

заяви: Еванс-Джонс Браян, Велика Британія

про забезпечення позову до подання позовної заяви

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог V», м. Львів

встановив:

Еванс-Джонс Браян звернувся до Господарського суду Львівської області із заявою про забезпечення позову, що подана до подання позовної заяви до суду, у якій особою, що може мати статус учасника справи, зазначено відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Сварог V» (). Згідно вказаної заяви, заявник просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», вчиняти реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо внесення змін до складу учасників (засновників) та розміру статутного капіталу ТзОВ «Сварог V» () до ухвалення остаточного судового рішення у цьому спорі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що у 07.11.2014 він спільно із громадянином України ОСОБА_1 заснували юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сварог V» із статутним фондом 1 000,00 грн. Частки у статутному капіталі товариства засновники розподілили наступним чином: заявник із часткою 50% статутного капіталу та внеском до статутного капіталу в розмірі 500 грн та ОСОБА_1 із часткою 50% статутного капіталу та внеском до статутного капіталу в розмірі 500 грн.

У лютому 2021 року заявник дізнався про те, що з 2017 року загальні збори учасників товариства тричі проводили збори, на яких приймали рішення без участі та відома заявника. Прийняті рішення стали підставою для державної реєстрації зміни про товариство, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме:

- 25.04.2017 № 1035597 - збільшення розміру статутного капіталу товариства до 1 200, 00 грн;

- 21.12.2018 № 3035597 - збільшення розміру статутного капіталу товариства до 50 000,00 грн;

- 28.08.2019 № 5035597 - виключення заявника із складу учасників товариства.

Заявник не брав участі в прийняті загальними зборами учасників товариства рішень, які стали підставою для проведення вищенаведених реєстраційних дій, не повідомлявся про їх скликання, зазначені збори відбулися за відсутності кворуму, зважаючи на частку заявника у статутному капіталі 50%.

Зазначені рішення загальних зборів порушили права заявника на управління товариством. У зв`язку із виключенням заявника зі складу учасників товариства, ОСОБА_1 залишився єдиним учасником товариства, який може приймати рішення з будь-яких питань діяльності товариства. ОСОБА_1 може приймати одноосібні рішення, з подальшим проведенням реєстраційних дій, що ставить під загрозу можливість відновлення порушених корпоративних прав заявника.

У зв`язку із цим, заявник має намір якнайшвидше звернутися до суду із позовом до товариства про визнання рішень загальних зборів учасників товариства недійсними.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги,

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що долучений заявником до заяви, реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Сварог V» (зміна розміру статутного фонду, зміна складу або інформації про засновників, зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи) проводилися 25.04.2017, 21.12.2018, 28.08.2019 та 29.05.2020. Про вказані реєстраційні дії заявник дізнався лише в лютому 2021 року. Наведене свідчить про те, що заявник, будучи засновником господарського товариства, протягом кількох років не вчиняв жодних дій щодо обізнаності зі станом діяльності товариства, участю у загальних зборах та реалізацією інших, належних йому як засновнику, корпоративних прав.

Також господарським судом врахована правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18. Згідно з цією правовою позицією, у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню. В такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, суд зазначає, що заявником, всупереч приписам частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, не надано належних, допустимих та достовірних доказів та обгрунтувань, які б у своїй сукупності свідчили про те, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Припущення заявника, що товариством можуть бути прийняті інші рішення з метою ускладнення відновлення корпоративних прав заявника жодними доказами не підтверджені.

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для задоволення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 161, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в строки та в порядку визначеному ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя П.Т. Манюк