ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2021 р. Справа №914/2403/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.,

Суддів: Гриців В.М.,

Зварич О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ВІВА» б/н від 01.02.2021 (вх. № 01-05/512/21 від 04.02.2021)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.01.2021 (суддя Яворський Б.І., повний текст ухвали складено 18.01.2021) про залишення позовної заяви без розгляду

у справі №914/2403/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ВІВА», м. Луцьк, до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджет Мобал», м. Львів,

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «ВОЛДІ», м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_1 , с. Бартатів Городоцького району Львівської області,

про витребування майна з чужого незаконного володіння.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: Дудяк Р.А. - адвокат (ордер серія ВС №1065969 від 19.03.2021) ;

від третьої особи на стороні відповідачів: Гурин В.А. - адвокат (ордер серія ВС №1073707 від 05.05.2021).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.01.2021 у справі №914/2403/20 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ВІВА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджет Мобал" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "ВОЛДІ" про витребування майна з чужого незаконного володіння - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач оскаржив таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подана до Господарського суду Львівської області 03.02.2021, надійшла на адресу Західного апеляційного господарського суду 04.02.2021.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржник зазначає, що при вирішенні справи №914/2403/20 суд першої інстанції допустив порушення, які призвели до неправильного вирішення спору.

При цьому апелянт зазначає, що залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у судові засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору. Тобто, коли йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог. При цьому, господарський суд має з`ясувати не тільки відсутність поважних причин, а також і те, яким чином неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору та у чому полягають перешкоди для розгляду та вирішення спору по суті заявлених позовних вимог за відсутності представника позивача.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що у судовому засіданні 19.11.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №914/2403/20 до судового розгляду по суті на 17.12.2020 на 12 год. 00 хв (час судового засідання на 12 год 00 хв погоджувався зі сторонами спору). Разом з тим, ухвалою від 19.11.2020 суд визначив дату та час судового засідання 17.12.2020 на 10 год 00 хв, така ж дата та час судового засідання була опублікована на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Позивач, керуючись інформацією, яка розміщена судом на офіційних порталах, 16.12.2020 подав клопотання про відкладення розгляду справи №914/2403/20, оскільки 17.12.2020 о 09 год 40 хв був задіяний в іншій цивільній справі.

Пізніше, ухвалою суду від 16.12.2020, яка була оприлюднена в ЄДРСР 17.12.2020 (в день засідання), Господарським судом Львівської області визначена інша година судового засідання - замість 10:00 год було визначено 12:00год.

Тобто, як стверджує апелянт, сторона позивача, зважаючи на зміну години засідання у день проведення засідання, об`єктивно не мала можливості прибути на розгляд справи №914/2403/20. Неявка представника позивача була зумовлена помилкою в годині засідання, яка допущена не з його вини.

Щодо неприбуття представника позивача в судове засідання, призначене на 29.12.2020, то апелянт зазначає, що мав об`єктивні та поважні причини неприбуття, оскільки 21.12.2020 у представника позивача було діагностовано гостру респіраторну хворобу COVID-19 спричинену коронавірусом SARS-CoV-2.

З приводу неявки представника позивача в судове засідання, призначене на 14.01.2021, апелянт зазначає, що напередодні засідання (13.01.2021, після 18:00год) у представника позивача виникла необхідність взяти участь в невідкладних слідчих діях, які проводилися в м. Луцьку. Повідомлення про слідчі дії здійснювалося в телефонному режимі (без направлення повідомлень поштою чи іншими засобами зв`язку). Зважаючи на терміновість питання, представник позивача не мав змоги з`явитися 14.01.2021 о 15:00 год на розгляд справи №914/2403/20, про що було заявлено в суді першої інстанції. Разом з тим, аби виконати обов`язок доказування, позивач заявив про огляд доказів за їх місцезнаходженням. В цій заяві представник позивача виклав обставини щодо неможливості прибуття до суду 14.01.2021 на розгляд справи №914/2403/20 та просив розглянути заяву у його відсутності. Також у заяві представник позивач просив відкласти розгляд справи за умови відмови у задоволенні заяви про огляд доказів. Для того щоб підтвердити зайнятість у кримінальному провадженні, представник позивача додав копії ордерів, виданих для осіб, яким надавалася правнича допомога.

Апелянт зазначає, що представник позивача, зважаючи на незначний проміжок (кілька годин) між слідчими діями та судовими засіданнями, не мав об`єктивної можливості надати інші докази зайнятості у кримінальному провадженні.

Крім того, апелянт вважає, що якщо у суду першої інстанції виникли сумніви стосовно правомірності викладених у заяві підстав для відкладення, суд мав змогу зобов`язати представника позивача подати докази зайнятості в іншій справі у наступне судове засідання. Натомість судом цього зроблено не було.

За таких умов, на переконання апелянта, суд першої інстанції мав застосувати наслідки, передбачені п.2 ч.2 ст. 202 ГПК України та відкласти розгляд справи. Натомість, суд першої інстанції цього не зробив, та, на думку апелянта, дійшов передчасного висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

З огляду на вищенаведене, апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.01.2021 по справі №914/2403/20 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач 2 просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ВІВА» без задоволення. При цьому зазначив, що вважає ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.01.2021 законною та такою, що винесена у відповідності до норм процесуального права.

Відповідач 2 зазначає, що ухвалою суду від 19.11.2020 Господарський суд Львівської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 17.12.2020, при тому, дата і час судового засідання була узгоджена з представником ТзОВ «Торговий дім «ВІВА» та представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «ВОЛДІ», які були присутніми 19.11.2020 у підготовчому засіданні, і представник позивача не висловив жодних заперечень щодо проведення судового засідання 17.12.2020.

Однак, 16.12.2020 на електронну адресу суду адвокат Матвіїв В.М. надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що від братиме участь у іншому судовому провадженні, хоча, у судовому засіданні 19.11.2020 він не зазначав про його зайнятість 17.12.2020 у іншому процесі.

Крім того, відповідач 2 зазначає, що 29.12.2020 адвокат Матвіїв В.М. не з`явився в судове засідання у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

14.01.2021 представник позивача знову подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він братиме участь у невідкладних слідчих діях 14.01.2021, при цьому доказів проведення таких слідчих дій 14.01.2021 не подав, а лише долучив копії ордерів про надання правової допомоги від 13.01.2021.

Відповідач 2 погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спір є складний і під час розгляду справи необхідно було з`ясовувати чітко позицію сторін, ставити їм запитання, досліджувати докази для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, суд узгодив дату засідання із сторонами та визнав їх явку обов`язковою. Позивач, зловживаючи своїми правами, не забезпечував явку представників у судові засідання, що призвело до того, що суд протягом двох місяців після закриття підготовчого засідання не може здійснювати розгляд справи по суті.

Також відповідач 2 погодився з позицією суду першої інстанції, що закон не обмежує особу у кількості представників і у разі, якщо один представник не може забезпечити представництво інтересів свого довірителя протягом тривалого часу, то сторона вправі доручити представництво своїх інтересів іншій особі.

У поясненнях на апеляційну скаргу третя особа зазначає, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції обґрунтовано керувався нормами ст. 202 та ст. 226 ГПК України та що суд першої інстанції виніс цілком аргументоване судове рішення, яке відповідає вищевказаним вимогам процесуального законодавства. Зокрема, залишаючи позовну заяву без розгляду, суд акцентував увагу на належній обізнаності позивача (його представника) з датою проведення судового засідання - 14.01.2021, а також відсутності представлення суду належних та допустимих доказів, які б доводили факт неможливості прибуття у дане судове засідання представника позивача.

Відтак, на переконання третьої особи, судом першої інстанції було зроблено цілком правильний висновок щодо зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що унеможливлює розгляд справи у рамках визначених чинним законодавством.

З врахуванням вищенаведеного, третя особа просить залишити ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.01.2021 у справі №914/2403/20 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання 05.05.2021 з`явилися представники відповідача 2 та третьої особи, які заперечили проти вимог апеляційної скарги та просили залишити без змін оскаржувану ухвалу, надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві та поясненнях на апеляційну скаргу.

Позивач та відповідач 1 в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до оголошення на офіційному веб-сайті Західного апеляційного господарського суду, 25.02.2021 судом тимчасово припинено відправку поштової кореспонденції у зв`язку із відсутністю достатнього фінансування.

Про судове засідання 05.05.2021 позивач повідомлявся на електронну адресу, яку представником позивача зазначено як контактну при поданні апеляційної скарги.

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що учасники провадження належним чином повідомлялися про розгляд справи, поважності причин неявки суду не повідомили, а відтак колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності останніх.

Апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, відзивах на апеляційну скаргу, дійшов висновку, що ухвалу господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Матеріалами справи встановлено та не заперечуються ніким з учасників процесу такі обставини.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 15.10.2020, залучено ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Протокольною ухвалою від 15.10.2020 Господарський суд Львівської області відклав підготовче засідання на 29.10.2020, про що представника позивача було повідомлено під розписку. Ухвалами від 15.10.2020 Господарський суд Львівської області у порядку ст.ст. 120-121 ГПК України повідомив відповідачів та третю особу про дату, час і місце наступного підготовчого засідання.

Протокольною ухвалою від 29.10.2020 Господарський суд Львівської області задоволив клопотання позивача і відповідача 2 та відклав підготовче засідання на 19.11.2020. Ухвалою від 29.10.2020 Господарський суд Львівської області у порядку ст.ст. 120-121 ГПК України повідомив позивача та відповідачів про дату, час і місце наступного підготовчого засідання.

Ухвалою від 19.11.2020 Господарський суд Львівської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 17.12.2020.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.12.2020 виправлено описку допущену в ухвалі Господарського суду Львівської області від 19.11.2020 у справі №914/2403/20, виклавши її в наступній редакції: « 2. Призначити розгляд справи по суті в судовому засіданні на 17.12.2020 о 12:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м.Львів, вул.Личаківська, 128 (2-й поверх). Інформацію про номер залу судового засідання буде розміщено на дошці оголошень».

Протокольною ухвалою від 17.12.2020 суд відклав судове засіданні на 29.12.2020 та повідомив позивача та відповідачів про місце, дату та час наступного судового засідання.

29.12.2020 судове засідання відкладено на 14.01.2021. Ухвалами від 29.12.2020 Господарський суд Львівської області у порядку ст.ст. 120-121 ГПК України викликав позивача та відповідача 1 у наступне судове засідання та повідомив їм про дату, час і місце судового засідання.

14.01.2020 позивач на електронну адресу суду подав заяву (вх.№764/21) про огляд доказів за їх місцезнаходженням (вул.Грушевського, 9, смт.Колки, Маневицького району Волинської області) з посиланням на необхідність фіксування фактичної наявності витребовуваного обладнання у відповідача 2, його стану, технічних характеристик, зовнішнього вигляду та вихідних даних для визначення відповідності заявленого до витребування обладнання. У поданій заяві позивач просить розглянути зазначену заяву без участі представника позивача у зв`язку з його зайнятістю у кримінальному провадженні, а у випадку відмови у її задоволенні, відкласти розгляд справи для забезпечення можливості позивачу надати усні пояснення у вступному слові щодо предмета позову.

Позивач участь повноважного представника у судове засідання 14.01.2020 не забезпечив.

З огляду на встановлені обставини справи колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 8 вказаного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами пункту 2 частини першої статті 42 наведеного Кодексу учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Згідно з частиною другою статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Як вбачається з ухвал Господарського суду Львівської області від 19.11.2020, від 17.12.2020 та від 29.12.2020, явку позивача в судове засідання визнано обов`язковою.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини четвертої статті 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України не пов`язують можливості залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Подібний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19.

Колегією суддів встановлено, що позивач та/або його представник в судове засідання 17.12.2020 не з`явився та подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю представника позивача в іншому судовому засіданні.

Однак слід зазначити, що дата судового засідання 17.12.2020 об 12 год 00 хв була визначена в судовому засіданні 19.11.2020 та узгоджена з представником позивача.

Щодо посилання апелянта на розбіжності в годині судового засідання, зокрема, зазначення в ухвалі Господарського суду Львівської області від 19.11.2020 часу призначення судового засідання 10 год 00 хв, що призвело до необхідності відкладення розгляду справи, то слід зазначити наступне. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.12.2020 виправлено описку допущену в ухвалі суду від 19.11.2020 та зазначено, що розгляд справи по суті призначено на 17.12.2020 на 12 год 00 хв, тобто на заздалегідь погоджені дату та час судового засідання.

Крім того, клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи 17.12.2020 судом першої інстанції було задоволено та відкладено розгляд справи на 29.12.2020.

В подальшому, 29.12.2020 представник позивача повторно не з`явився в судове засідання та просив відкласти розгляд справи, оскільки 21.12.2020 у представника позивача було діагностовано гостру респіраторну хворобу COVID-19 спричинену коронавірусом SARS-CoV-2.

Судом першої інстанції було задоволено вказане клопотання представника позивача та судове засідання 29.12.2020 було відкладено на 14.01.2021.

14.01.2021 позивач та його представник втретє не з`явилися в судове засідання. Натомість, представник позивач 14.01.2021 на електронну адресу суду подав заяву про огляд доказів за їх місцезнаходженням (вул.Грушевського, 9, смт.Колки, Маневицького району Волинської області) з посиланням на необхідність фіксування фактичної наявності витребовуваного обладнання у відповідача 2, його стану, технічних характеристик, зовнішнього вигляду та вихідних даних для визначення відповідності заявленого до витребування обладнання. У поданій заяві позивач просить розглянути зазначену заяву без участі представника позивача у зв`язку з його зайнятістю у кримінальному провадженні, а у випадку відмови у її задоволенні, відкласти розгляд справи для забезпечення можливості позивачу надати усні пояснення у вступному слові щодо предмета позову.

Тобто, позивач тричі не з`явився в судове засідання та не забезпечив участі повноважного представника. Крім того, до заявленого клопотання про відкладення розгляду справи будь-яких доказів у підтвердження зайнятості представника саме 14.01.2021 не подано. Натомість, долучено лише копії ордерів про надання правової допомоги від 13.01.2021, які можуть свідчити лише про надання правової допомоги, однак доказів проведення слідчих дій 14.01.2021, на участь у яких посилається представник позивача, останнім суду не надано.

Від позивача заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Закон не обмежує особу у кількості представників. У разі, якщо один представник не може забезпечити представництво інтересів свого довірителя протягом тривалого часу, то сторона вправі доручити представництво своїх інтересів іншій особі.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ВІВА» без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України.

Аргументи скаржника у апеляційній скарзі про те, що, залишаючи його позовну заяву без розгляду, суд порушив його право на судовий захист, є безпідставними, оскільки особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 4 ст. 226 ГПК України).

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження за результатами перегляду справи в апеляційному порядку.

За таких обставин ухвала першої інстанції прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із п.14 ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: про залишення позову (заяви) без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Руїс Торіха проти Іспанії").

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене, Західний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ВІВА», зміни чи скасування ухвали Господарського суду Львівської області від 14.01.2021 у справі №914/2403/20. Порушень норм процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у даній справі, судовою колегією не встановлено.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ВІВА» б/н від 01.02.2021 (вх. № 01-05/512/21 від 04.02.2021) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.01.2021 у справі № 914/2403/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 13.05.2021

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий -суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Зварич О.В.