ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2021 р. Справа №914/1643/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуюча суддя Гриців В.М., суддя Зварич О.В., суддя Якімець Г.Г.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24 вересня 2020 року у справі №914/1643/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СМП" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД" про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2020 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СМП" (м. Нововолинськ, Волинська область) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД" (смт. Куликів, Жовківський р-н, Львівська обл.) про стягнення 3 376 808,24 грн неустойки за прострочення повернення майна з оренди за Договором оренди №11/07/17 від 11 липня 2017 року.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 27 липня 2020 року відкрив провадження у справі №914/1643/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СМП" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД" про стягнення коштів. А 24 вересня 2020 року Господарський суд Львівської області ухвалив справу №914/1643/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СМП" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД" про стягнення 3 258 211,36 грн передав за територіальною підсудністю до Господарського суду Волинської області (43016 Волинська область, м.Луцьк, проспект Волі, 54А).

Місцевий господарський суд керувався приписами статей 20, 24, 27, 29, 30, 31 ГПК України, урахував правові висновки, викладені у п. 7.36 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/10647/18 від 07.07.2020, і дійшов висновку, що означений спір підлягає розгляду господарським судом за правилами виключної підсудності - за місцезнаходженням нерухомого майна, тобто Господарським судом Волинської області.

Також, суд застосував положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД" просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 24 вересня 2020 року у справі № 914/1643/20 та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Львівської області.

Вважає, що суд помилково визначив територіальну підсудність і застосував положення частини 3 статті 230 ГПК України. Адже спір у цій справі стосується стягнення неустойки щодо рухомого і нерухомого майна за договором оренди №11/07/17 від 11 липня 2017 року. Вимога про стягнення неустойки заявлена після закінчення строку дії договору оренди. Відтак, відсутні правові підстави для віднесення таких справ до категорії спорів з приводу нерухомого майна, правового режиму чи інших прав та обов`язків, пов`язаних із нерухомим майном.

Західний апеляційний господарський суд:

- ухвалою від 08 жовтня 2020 року відкрив провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24 вересня 2020 року у справі №914/1643/20 та ухвалив розглядати справу без повідомлення учасників справи;

- ухвалою від 30 жовтня 2020 року зупинив апеляційне провадження у справі №914/1643/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24 вересня 2020 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №911/2390/18. Вказав сторонам повідомити суд про усунення обставини, що слугувала підставою для зупинення апеляційного провадження;

- ухвалою від 09 квітня 2020 року з власної ініціативи поновив апеляційне провадження у справі №914/1643/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24 вересня 2020 року. Підставою поновлення провадження слугувала та обставина, що 16 лютого 2021 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі №911/2390/18.

Частиною 13 статті 8 ГПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 255 ГПК України та частини 2 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

За приписами частини першої статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД" належить відмовити з таких підстав.

Статтею 30 ГПК України визначено виключну підсудність справ. У частині третій цієї статті вказано, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до статті 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 у справі №911/2390/18 висловила такі правові висновки щодо територіальної підсудності:

« 7.20. У чинній редакції ГПК України частина третя статті 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини, що відповідає змісту частини першої статті 30 ЦПК України.

7.21. За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

7.22. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

7.23. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

7.24. Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

7.25. Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

7.26. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.».

До цього, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 теж висловила правову позицію про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Предметом спору у цій справі є неустойка за прострочення повернення майна з оренди за договором оренди № 11/07/17 від 11 липня 2017 року. Юридичною адресою відповідача є: Львівська обл., Жовківський р-н, смт. Куликів, вул. Б.Хмельницького, буд.10.

А предметом договору оренди № 11/07/17 від 11 липня 2017 року є рухоме та нерухоме майно (об`єкт оренди), розташоване за адресою: Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Луцька,3. Усі умови договору оренди № 11/07/17 стосуються об`єкта оренди в цілому, а не окремих його частин. Відтак, неможливо розділити заявлені позовні вимоги щодо рухомого чи нерухомого майна.

Зважаючи на умови договору оренди №11/07/17 і предмет спору у справі №914/1643/20, приписи закону та правові позиції Великої Палати Верховного Суду, - Господарський суд Львівської області правильно застосував правила про територіальну підсудність Господарському суду Волинської області справи №914/1643/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СМП" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД" про стягнення 3 376 808,24 грн неустойки за прострочення повернення майна з оренди за договором оренди №11/07/17 від 11 липня 2017 року.

Викладене спростовує доводи скаржника про відсутність підстав для застосування правил виключної підсудності у цій справі.

Відповідно до статті 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала Господарського суду Львівської області від 24 вересня 2020 року у справі №914/1643/20 постановлена з дотриманням норм закону, тому підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД" відсутні.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Судові витрати суд покладає на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД".

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 281, 282, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 24 вересня 2020 року у справі №914/1643/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД" без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 11 травня 2021 року.

Головуючий суддя В.М.Гриців

Суддя О.В.Зварич

Суддя Г.Г.Якімець