ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2021 р. Справа№ 911/1810/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Гарник Л.Л.

за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» Данілова Артема Івановича (далі - ліквідатор, скаржник, заявник)

на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2020

у справі № 911/1810/18 (суддя Янюк О.С.)

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» Данілова Артема Івановича

про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів

у справі

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» ОСОБА_1 , м. Одеса

до 1) ОСОБА_2 , м. Київ

2) ОСОБА_3 , м. Київ

3) ОСОБА_4 , м. Чернігів

4) ОСОБА_5 , м. Нью Йорк, США

5) ОСОБА_6 , м. Київ

про покладення субсидіарної відповідальності

у відокремленому провадженні в межах справи №911/1810/18

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер»

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 13.05.2021

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа №911/1810/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» (далі - ТОВ «УНСП «Шмайсер», боржник) на стадії судової процедури ліквідації.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.11.2020 у задоволенні клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» Данілова Артема Івановича про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів відмовлено.

Ключовими мотивами ухвали є:

- у клопотанні не наведено обставин та не надано на їх підтвердження доказів, що відповідні особи вчиняють будь-які дії, спрямовані на відчуження такого майна, або здійснюють підготовку до вчинення таких дій;

- ліквідатором не було надано суду доказів того, що вартість майна, на яке вимагається накласти арешт, відповідає заявленій до стягнення сумі грошових коштів.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ліквідатор звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Ключовими аргументами скарги є:

- матеріали справи свідчать, що відповідачі протягом всього строку провадження у справі перешкоджають ліквідатору здійснювати свої обов`язки;

- суд міг частково задовольнити клопотання, в тій частині, в якій вважав би це співмірним.

Від засновників ТОВ «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» ОСОБА_3 , ОСОБА_2 надійшли відзиви.

Ключовим мотивом відзивів є:

- суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2020 справа № 911/1810/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Верховець А.А., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» Данілова Артема Івановича на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2020 у справі №911/1810/18, справу призначено до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату від 04.02.2021 у зв`язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці з 08.02.2021 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2021 для розгляду апеляційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» Данілова Артема Івановича на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2020 у справі № 911/1810/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Остапенко О.М., Верховець А.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 розгляд справи №911/1810/18 відкладено до 14.04.2021. Визнано явку ліквідатора ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайстер" Данілова А.І. обов`язковою.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Полякова Б.М. на лікарняному, розгляд апеляційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2020, призначений на 14.04.2021 - не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 розгляд справи №911/1810/18 призначено на 13.05.2021.

Розпорядженням керівника апарату від 12.05.2021 у зв`язку з перебуванням суддів Остапенка О.М. та Верховця А.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2021 для розгляду апеляційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» Данілова Артема Івановича на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2020 у справі № 911/1810/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Пантелієнко В.О., Гарник Л.Л. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити: виконання рішення суду; ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінку такої відповідності здійснює господарський суд, зокрема з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із вартістю майна, на яке вимагається накласти арешт, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №910/7338/19, від 01.10.2020 у справі №925/1159/19).

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування поданого клопотання ліквідатор зазначає, що під час проведення процедури банкрутства, як колишнім керівником боржника, так і учасниками товариства, вчинялись дії, спрямовані на доведення боржника до банкрутства. Вважає, що відповідачі можуть вчиняти дії щодо відчуження належного їм на праві власності майна, що ускладнить або унеможливить виконання у повній мірі судового рішення у справі. Вказує, що обраний захід забезпечення у вигляді накладення арешту на відповідне нерухоме майно відповідає критеріям розумності та адекватності. Крім того, такий вид забезпечення ніяким чином не впливатиме на здійснення відповідачами володіння та користування майном, а лише встановить заборону його відчуження.

Із змісту резолютивної частини відповідного клопотання вбачається, що ліквідатор просить суд накласти арешт на відповідне майно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що справа про банкрутство ТОВ «УНСП «Шмайсер» була порушена у вересні 2018 року відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який у свою чергу, так само як і Кодекс, передбачав порядок притягнення відповідних осіб до субсидіарної відповідальності, однак, доказів того, що учасники ТОВ «УНСП «Шмайсер» протягом 2 років вчиняли дії, спрямовані на відчуження свого майна ліквідатором суду також надано не було.

Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у поданому ліквідатором клопотанні не наведено обставин та не надано на їх підтвердження доказів, що відповідні особи вчиняють будь-які дії, спрямовані на відчуження такого майна, або здійснюють підготовку до вчинення таких дій.

І, як правильно вказав суд першої інстанції, самі лише твердження ліквідатора про потенційну можливість ухилення вищевказаних осіб від виконання судового рішення, у разі задоволення його заяви, без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення клопотання про забезпечення вимог кредиторів.

Також колегія зазначає, що клопотання, яке ґрунтується на припущеннях, оскільки не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких можна було б дійти висновку про доцільність та необхідність забезпечення у визначений ліквідатором спосіб та ймовірність утруднення виконання рішення суду, у разі його невжиття не може бути задоволено судом.

Апеляційна скарга також не містить обґрунтованих доказів того, що відповідачі можуть вчиняти дії щодо відчуження належного їм на праві власності майна, що ускладнить або унеможливить виконання у повній мірі судового рішення у справі.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, ст. 276, ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» Данілова Артема Івановича на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2020 у справі № 911/1810/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2020 у справі № 911/1810/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу №911/1810/18 повернути до Господарського суду Київської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді В.О. Пантелієнко

Л.Л. Гарник

Повний текст складено 17.05.2021