ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" травня 2021 р. Cправа № 902/112/21

за позовом: Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009) до: Журавлівського комунального підприємства водопровідного господарства "Джерело Журавлівки" Журавлівської сільської ради (вул. Шевченка,1, с. Журавлівка, Барський р-н., Вінницька обл., 23025)

до: Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області (вул. Шевченка, 1, с. Журавлівка, Барський р-н, Вінницька обл., 23025)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Барська міська рада Вінницької області (вул. Героїв Майдану, буд. 6, м. Бар, Барський р-н., Вінницька обл., 23000)

про розірвання договору та стягнення 163358,38 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Німенко О.І.

за участю представників

позивача: Новак ДМ.

відповідачів: не з`явились

третьої особи: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

10.02.2021 р. Комунальна організація "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Журавлівського комунального підприємства водопровідного господарства "Джерело Журавлівки" Журавлівської сільської ради до Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області про розірвання договору та стягнення 163 358,38 грн.

Правовими підставами звернення до суду позивача із вказаним позовом стало неналежне виконанням відповідачем 1 зобов`язань за договором № 01пв-5-1-538 від 14.12.2018 р., в зв`язку з чим утворилась заборгованість. З метою захисту своїх прав та законних інтересів Комунальна організація "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" звернулась з позовом до суду про розірвання достроково укладеного між позивачем та відповідачем 1 кредитного договору та стягнення з Журавлівського комунального підприємства водопровідного господарства "Джерело Журавлівки" Журавлівської сільської ради та до Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області про стягнення боргу та відсотків. Позовні вимоги до відповідача 2 обґрунтовані солідарним обов`язком як поручителя за кредитними зобов`язаннями боржника.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 902/112/21 розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 12.02.2021 р. відкрито провадження у справі № 902/112/21. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 25.02.2021 р. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Барську міську раду Вінницької області (вул. Героїв Майдану, буд. 6, м. Бар, Барський р-н., Вінницька обл., 23000).

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача. Представники відповідачів та третьої особи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином не повідомлені ухвалою суду від 12.02.2021 р.

За наслідками розгляду справи 12.02.2021 р. суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 25.02.2021 р. судове засідання у справі призначено на 24.03.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені.

Ухвалою суду від 24.03.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/112/21 для судового розгляду по суті на 19.04.2021 р.

На визначену дату судом 19.04.2021 р. представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 24.03.2021 р.

Ухвалою суду від 19.04.2021 р. розгляд справи відкладено на 14.05.2021 р.

14.05.2021 р. в судове засідання представники відповідачів та третьої особи правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, ухвалою суду, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

При цьому, суд зазначає що присутній в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю.

Зважаючи на вищевикладене, судом враховано наступне.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&ес рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України"), це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Матеріали справи не містять ні відзивів, письмових пояснень з долученням відповідних доказів, в яких би відповідачі висловили власну процесуальну позицію щодо поданого позову.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 06.12.2018 р. відповідач 1 звернувся до позивача з листом-клопотанням про надання кредиту в сумі 150 000,00 грн на будівництво водогону в с. Сеферівка. Барського р-ну.

14.12.2018 р. відповідачем 1 надано позивачу лист-клопотання з проханням надати кредит в сумі 15 000,00 грн терміном на 3 роки згідно з кошторисом для будівництва водогону в с. Сеферівка. Барського р-ну.

14.12.2018 р. між Комунальною організацією "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" (Фонд) та Журавлівським комунальним підприємством водопровідного господарства "Джерело Журавлівки" Журавлівської сільської ради (Позичальник) укладено Договір № 01пв-5-1-538.

Відповідно п. 1.1 Договору Фонд згідно умов кредитного договору зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Фонду кредит в сумі 150 000,00 грн.

Згідно п. 1.2 Договору кредит надається Позичальнику для будівництва водогону в с. Сеферівка. Барського р-ну строком на 3 роки згідно протокольного рішення затвердженої програми "Питна вода" для розвитку підприємницької діяльності з метою надання послуг населенню.

Кредит наданий Позичальнику, забезпечується укладеним договором поруки (п.1.3 Договору).

За користування кредитними коштами Позичальник сплачує Фонду 6-ть відсотків річних згідно з Правилами та Методикою (п. 2.1 Договору).

Кредит надається шляхом перерахування всієї суми кредиту відповідно до цільового призначення на банківський рахунок, вказаний Позичальником у кредитному договорі. Фонд має право призупинити чи відмовитись від надання кредиту у разі, якщо вказані у заяві відомості дають підстави сумніватися, що кредитні кошти будуть використані Позичальником не за цільовим призначенням (п. 2.2 Договору).

Згідно п. 2.3 Договору Фонд при наявності коштів надає Позичальнику аванс в розмірі 30%. Аванс надається терміном до 30 календарних днів.

Погашення 6-ти відсотків річних за користування кредитом здійснюється одночасно з погашенням основного боргу шляхом перерахування коштів на розрахунковий банківський рахунок Фонду згідно графіку погашення кредиту:

Дата початку повернення кредиту: 12.06.2019 р.;

Дата закінчення повернення кредиту: 14.12.2021 р.;

Наступні платежі повинні здійснюватися:

- до 12.06.2019 року -18 438,00 грн;

- до 12.09.2019 року - 16 057,00 грн;

- до 12.12.2019 року -15 825,00 грн;

- до 12.03.2019 року -15 616,00 грн;

- до 12.06.2020 року - 15 422,00 грн;

- до 12.09.2020 року - 15 210,00 грн;

- до 12.12.2020 року - 14 987,00 грн;

- до 12.03.2021 року - 14 769,00 грн;

- до 12.06.2021 року - 14 575,00 грн;

- до 12.09.2021 року - 14 363,00 грн;

- 12.12.2021 року - 1 150,00 грн.

Зарахування повернення боргу здійснюється в такій послідовності: штраф, пеня (якщо таке має місце), заборгованість по відсотках, чергові платежі по основному боргу (п. 2.5 Договору).

Відповідно п.п. 3.2.1, 3.2.3, 3.2.4 Договору Фонд зобов"язується надати кредит на суму, яку визначено в п.1.1. цього договору, на протязі десяти банківських днів з дня надходження коштів до Фонду. Нараховувати відсотки за користування кредитом. Приймати дострокове виконання Позичальником своїх зобов`язань.

Згідно п. 4.1 Договору Позичальник зобов`язується забезпечити повне повернення кредиту та відсотків за користування ним з урахуванням пені (якщо таке має місце) згідно з умовами кредитного договору.

Повертати кредит згідно з графіком повернення кредитних коштів. Оплата платежу проводиться частинами, або однією сумою в обумовлені строки. Повертати разом з основним боргом відсотки за користування кредитом, які залишилися до повернення (п. 4.2 Договору).

За прострочення терміну повернення кредиту, згідно графіку повернення кредиту, Позичальник сплачує Фонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, яка нараховується від не внесеної в строк суми кредиту (п. 5.2 Договору).

У разі невиконання Позичальником своїх зобов`язань з повернення кредиту, Фонд має право звернутися до суду за захистом своїх прав з вимогою стягнення суми невиконаних боргових зобов`язань, згідно з умовами цього договору (п. 5.3 Договору).

За змістом п. 6.1 договір набуває законної сили з моменту його підписання сторонами та діє до остаточного повернення наданого Фондом кредиту, сплати відсотків за користування ним та інших, обумовлених договором платежів.

Дія Договору в частині розрахунків діє до повного погашення кредиту (п. 6.3 Договору).

Також судом встановлено, що 14.12.2017 р. між Комунальною організацією "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" (Фонд) та Журавлівською сільською (селищною) радою (Поручитель) укладено договір поруки за Позичальника (юридичної особи).

Відповідно п. 1.1 Договору поруки Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Фондом за виконання зобов`язань по кредитному договору № 01пв-5-1-538 від 14.12.2018 р., Кредитний договір, на суму 150 000,00 грн строком на 3 років 0 місяців укладений між Фондом та Позичальником, (а також усіх угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору) ЖКП ВГ "Джерело Журавлівки" про надання позики на будівництво інженерних мереж, яке знаходиться за адресою Барський район, с. Журавлівка, Шевченка,1.

Згідно п. 1.2 Договору поруки Фонд зобов`язується надавати Поручителю необхідну інформацію по умовах Кредитного договору та додатків до нього, на підставі яких він буде зобов`язаний нести відповідальність за їх виконання.

За змістом п. 2.1 Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Фондом за виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів та нарахувань по Кредитному договору, вказаного в п.п.1.1. цього договору.

У випадку невнесення або неповного внесення Позичальником річних платежів або нарахувань по кредитному договору на протязі 30 календарних днів, послідуючих за останнім платіжним днем поточного року, Фонд повідомляє Позичальника (листом або претензією) про необхідність виконання зобов`язань по Кредитному договору (п. 3.1 Договору поруки).

У випадку невнесення або неповного внесення Позичальником річних платежів або нарахувань по кредитному договору на протязі 60 календарних днів, послідуючих за останнім платіжним днем поточного року, Фонд повідомляє Поручителя (листом або претензією) про необхідність виконання зобов`язань по Кредитному договору (п. 3.2 Договору поруки).

У випадку невнесення або неповного внесення Позичальником, а також Поручителем річних платежів або нарахувань по кредитному договору з урахуванням пені за прострочку платежів на протязі 90 календарних днів, послідуючих за останнім платіжним днем поточного року (30 листопада), Фонд має право (згідно діючого законодавства України) звернути стягнення з Позичальника або Поручителя на суму невиконаних боргових зобов`язань (п. 3.3 Договору поруки) .

Поручитель несе повну (солідарну) відповідальність за виконання умов Кредитного договору Позичальником (п. 4.1 Договору поруки).

За твердженнями позивача, взяті на себе зобов`язання за умовами укладеного кредитного договору ним виконано в повному обсязі, надано ЖКП ВГ "Джерело Журавлівки" Журавлівської сільської ради кредит на загальну суму 150 000,00 грн.

В підтвердження чого до матеріалів справи додано платіжні доручення № 33 від 27.12.2018 р. на суму 105 000,00 грн, №32 від 22.12.2018 р. на суму 45 000,00 грн.

В свою чергу, згідно умов кредитного договору відповідач 1 зобов`язувався повернути кредит, згідно з Графіком повернення кредитних коштів шляхом внесення платежів частинами або однією сумою до 14.12.2021 р. (п. 2.4. Договору).

Відповідачем 1 здійснено частково погашення за кредитним договором №01пв-5-1-538 від 14.12.2018 року на суму 19 000,00 грн, що відображено у виписках по особовому рахунку за період з 01.10.2019 р. по 07.10.2019 р.

Як зазначає позивач у Відповідача 1 виникла прострочена заборгованість.

06.11.2020 р. позивачем на адресу відповідача 1 надіслано претензію № 557 з вимогою погашення заборгованості та штрафних санкцій за кредитним договором.

09.11.2020 р. позивачем на адресу відповідача 2 (Поручителя за договором поруки від 01.03.2017 р.) надіслано претензію № 01/561 з вимогою погашення заборгованості.

Однак відповіді на претензії надано не було, заборгованість за кредитним договором погашена не була.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини, що підпадають під регулювання наступних статей чинного законодавства.

Згідно із п. 3 ч.1ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 345 ГК України кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з приписами ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За встановлених обставин, відповідач 1 неналежним чином виконував свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем Кредитного договору та вищевказані приписи чинного законодавства.

Згідно зі ст. 188 ГПК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Судом встановлено, що позивач не надсилав відповідачу пропозицію розірвати кредитний договір.

Разом з тим, недотримання позивачем вимог даної норми закону щодо надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує, та не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору.

Частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Такий же висновок викладений у постанові Верховного Суду України №3-74гс1 від 19.09.2011.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як слідує з умов спірного Кредитного договору КО "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" надані кредитні кошти Позичальнику, а останній, в свою чергу, зобов`язався повернути ці кошти та сплати проценти за користування кредитними коштами.

Тобто, укладаючи з відповідачем 1 Кредитний договір позивач розраховував на своєчасне повернення наданих коштів отримання плати, у вигляді процентів, за користування наданими коштами. Проте, у зв`язку із порушенням відповідачем 1 строків сплати боргу та процентів, позивач позбавляється того, на що розраховував укладаючи спірний договір.

Дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання Кредитного договору № 01пв-5-1-538 укладеного між Комунальною організацією "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" та Журавлівського комунального підприємства водопровідного господарства "Джерело Журавлівки" Журавлівської сільської ради.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Тобто, розірвання договору припиняє дію на майбутнє і не скасовує факту укладення та дії договору до моменту його розірвання.

Таким чином, при розірванні Кредитного договору, у зв`язку з істотним порушенням Позичальником його умов, з урахуванням норм чинного законодавства, Позичальник зобов`язаний повернути банку суму кредиту у повному обсязі та сплатити відсотки за фактичний термін користування кредитом та пеню.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до переконливого висновку про наявність факту порушення відповідачем 1 прав позивача за захистом яких останнім подано даний позов до суду, позаяк матеріалами справи підтверджено факт надання КО "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" кредиту відповідачу 1 та відсутність повного та своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів зі сторони останнього у відповідності до умов Договору та заявленої вимоги про дострокове повернення кредиту.

При цьому виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про правомірність та підставність заявлення позивачем вимоги про розірвання кредитного договору та повернення кредиту з огляду на несплату відповідачем 1 платежів за Кредитним договором у строки встановлені останнім згідно Графіку повернення кредитних коштів.

Відповідно до ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У ст.633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У ч.1 ст. 1067 ЦК України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідач 1 (позичальник) отримував від позивача кредитні кошти в сумі і станом на 14.12.2021 року повинен був повернути останньому кошти сумі 150 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями.

Згідно умов кредитного договору відповідач 1 зобов`язувався повернути кредит, згідно з Графіком повернення кредитних коштів шляхом внесення платежів частинами або однією сумою до 14.12.2021 р. (п. 2.4. Договору).

Відповідачем 1 здійснено частково погашення за кредитним договором №01пв-5-1-538 від 14.12.2018 року на суму 19 000,00 грн, що відображено у виписках по особовому рахунку за період з 01.10.2019 р. по 07.10.2019 р.

Позивач в зв`язку з неналежним виконанням Позичальником (відповідачем 1) свого зобов`язання по сплаті боргу за кредитним договором №01пв-5-1-538 від 14.12.2018 р. звернувся до нього та Поручителя (відповідача 2) з претензіями № 557 від 06.11.2020 р. та № 01/5641від 09.11.2020 р. з вимогою погашення заборгованості та штрафних санкцій за кредитним договором.

Не проведення розрахунків за Кредитним договором №01пв-5-1-538 від 14.12.2018 р. Позичальником (відповідач 1) та Поручителем (відповідач 2) спонукало позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

З огляду на заявлення позову не тільки до Позичальника (відповідача 1) за кредитним договором №01пв-5-1-538 від 14.12.2018 р., а і до Поручителя (відповідача 2) за Договором поруки, судом при прийнятті рішення враховано наступні норми матеріального права.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В частині 2 названої статті встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказувалось вище, умовами п. 2.1 Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Фондом за виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів та нарахувань по Кредитному договору, вказаного в п.п.1.1. цього договору.

У випадку невнесення або неповного внесення Позичальником річних платежів або нарахувань по кредитному договору на протязі 30 календарних днів, послідуючих за останнім платіжним днем поточного року, Фонд повідомляє Позичальника (листом або претензією) про необхідність виконання зобов`язань по Кредитному договору (п. 3.1 Договору поруки).

У випадку невнесення або неповного внесення Позичальником річних платежів або нарахувань по кредитному договору на протязі 60 календарних днів, послідуючих за останнім платіжним днем поточного року, Фонд повідомляє Поручителя (листом або претензією) про необхідність виконання зобов`язань по Кредитному договору (п. 3.2 Договору поруки).

У випадку невнесення або неповного внесення Позичальником, а також Поручителем річних платежів або нарахувань по кредитному договору з урахуванням пені за прострочку платежів на протязі 90 календарних днів, послідуючих за останнім платіжним днем поточного року (30 листопада), Фонд має право (згідно діючого законодавства України) звернути стягнення з Позичальника або Поручителя на суму невиконаних боргових зобов`язань (п. 3.3 Договору поруки) .

Поручитель несе повну (солідарну) відповідальність за виконання умов Кредитного договору Позичальником (п. 4.1 Договору поруки).

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості відповідачами 1, 2 та будь-якого реагування з їх сторони на надіслану позивачем претензію стосовно негайного погашення кредитної заборгованості.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача1 52 000,00 грн суцми основного боргу та 6 958,85 грн 6% річних за користування кредитом, а також, солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості у розмірі 85 000,00 грн правомірними та обґрунтованими з огляду на що задовольняє їх в повному обсязі.

Також, судом розглянуто вимогу позивача про стягнення з відповідачів 15 021,53 грн - 6% річних за період з 14.12.2018 р. по 08.02.2021р. за користування кредитом та 4 378,00 грн - пені за період з 08.08.2020 р. по 08.02.2021 р. відповідно до п. 5.2 кредитного договору, в результаті чого суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вимоги позивача про застосування заходів відповідальності ґрунтуються на погоджених сторонами положеннях договору (Розділом 5 Договору)

Слід зазначити, що у відповідності до ч. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу вимог ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Відповідно п.п. 3.2.1, 3.2.3, 3.2.4 Договору, Фонд зобов`язується надати кредит на суму, яку визначено в п.1.1. цього договору, на протязі десяти банківських днів з дня надходження коштів до Фонду. Нараховувати відсотки за користування кредитом. Приймати дострокове виконання Позичальником своїх зобов`язань.

Згідно п. 4.1 Договору Позичальник зобов`язується забезпечити повне повернення кредиту та відсотків за користування ним з урахуванням пені (якщо таке має місце) згідно з умовами кредитного договору.

Повертати кредит згідно з графіком повернення кредитних коштів. Оплата платежу проводиться частинами, або однією сумою в обумовлені строки. Повертати разом з основним боргом відсотки за користування кредитом, які залишилися до повернення (п. 4.2 Договору).

За прострочення терміну повернення кредиту, згідно графіку повернення кредиту, Позичальник сплачує Фонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, яка нараховується від не внесеної в строк суми кредиту (п. 5.2 Договору).

Таким чином, позивачем правомірно пред`явлено до стягнення 6% річних та пені з урахуванням положень укладеного договору.

Наданий позивачем розрахунок нарахування та обчислення пені відповідає приписам ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Крім того, Сторонами у тексті кредитного договору чітко та однозначно погоджено термін кредитування: з 12.06.2019 по 14.12.2021 рр.

У наданому на вимогу розрахунку 6% річних позивачем обчислено їх розмір за вказаний період у розмірі 15 021,53 грн.

Велика Палата Верховного Суду відійшла від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02.12.2015 р. у справі №6-249цс15, в якому суд вказував, що проценти за кредитом і пеня за процентами підлягають стягненню з відповідача у межах позовної давності, обчисленої за 3 роки (для процентів) й рік (для пені) до дня звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Також Велика Палата ВС наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Таким чином, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У постанові від 04.02.2020 р. у справі №912/1120/16 Велика Палата ВС також зазначила, що регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.

Зазначені правові висновки були враховані у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 р. у справі №383/869/14, від 10.02.2021 р. у справі №331/3410/16-ц, від 30.06.2020 р. у справі №717/1223/17-ц.

Таким чином, вимоги позову в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами підлягає задоволенню у межах строку кредитування по 14.12.2021 р. тобто в сумі 15 021,53 грн.

Перевіркою за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт" 9.1.5" калькулятора обрахунку 6% річних та пені судом встановлено, що він виконаний позивачем арифметично вірно.

Водночас, відповідно до п.15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та п.8 Розділу ІХ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Закон № 691-ІХ набрав чинності 04.07.2020 р.

У силу норм ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19», на всій території України встановлено карантин з 12.03.2020.

Відповідно до ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 квітня 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020, № 63, ст. 2029).

Відтак, починаючи з 12.03.2020 р. позичальники звільняються від відповідальності щодо сплати неустойки, штрафу, пені за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором у період дії карантину.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідачів пені адже заявлений позивачем період до стягнення з 08.08.2020 р. по 08.02.2021 р. підпадає під дію карантину.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідачі не подали до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення боргу, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" підлягає задоволенню судом частково, з урахуванням наведених вище мотивів щодо відмови у стягненні пені.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідачів відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати достроково укладений між Комунальною організацією «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009, ) та Журавлівським Комунальним підприємством водопровідного господарства «Джерело Журавлівки» Журавлівської сільської ради (вул. Шевченка,1, с. Журавлівка, Барський р-н., Вінницька обл., 23025, ) кредитний договір №01пв-5-1-538 від 14.12.2018 р.

3. Стягнути з Журавлівського Комунального підприємства водопровідного господарства «Джерело Журавлівки» Журавлівської сільської ради (вул. Шевченка,1, с. Журавлівка, Барський р-н., Вінницька обл., 23025, ) на користь Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009, ) 52 000,0 грн суму основного боргу, 6 958, 85 грн - 6% річних за користування кредитом.

4. Стягнути солідарно з Журавлівського Комунального підприємства водопровідного господарства «Джерело Журавлівки» Журавлівської сільської ради (вул. Шевченка,1, с. Журавлівка, Барський р-н., Вінницька обл., 23025, ) та Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області (вул. Шевченка. 1, с. Журавлівка, Барський р-н., Вінницька обл., 230025, ) на користь Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009, ) заборгованість у розмірі 104 399 грн. 53 коп., з яких сума основного боргу - 85 000,0 грн, 6 % річних - 15 021,53 грн.

5. Стягнути з Журавлівського Комунального підприємства водопровідного господарства «Джерело Журавлівки» Журавлівської сільської ради (вул. Шевченка,1, с. Журавлівка, Барський р-н., Вінницька обл., 23025, ) на користь Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009, ) витрати на сплату судового збору в сумі 1 634,54 грн.

6. Стягнути з Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області (вул. Шевченка. 1, с. Журавлівка, Барський р-н., Вінницька обл., 230025, ) на користь Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009, ) витрати на сплату судового збору в сумі 750,16 грн.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

8. В решті позову відмовити.

9. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

10. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

11. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 18 травня 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009)

3,4 - відповідачам (вул. Шевченка,1, с. Журавлівка, Барський р-н., Вінницька обл., 23025) (вул. Шевченка, 1, с. Журавлівка, Барський р-н, Вінницька обл., 23025)

5- третій особі Барській міській раді Вінницької області (вул. Героїв Майдану, буд. 6, м. Бар, Барсьий р-н., Вінницька обл., 23000)