ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 рокуСправа № 912/505/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря Лупенко А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/505/21

за позовом Фермерського господарства ОСОБА_1, село Новомиколаївка, Бобринецький район, Кіровоградська область, 27248

до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25030

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, с. Кетрисанівка, Бобринецький район, Кіровоградська область, 27247

про визнання права постійного користування земельною ділянкою

Представники:

від позивача - Ляшенко О.В., адвокат, ордер серії ВА №1011525 від 16.02.2021;

від відповідача - участі не брали;

від третьої особи - участі не брали.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фермерського господарства ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання за Фермерським господарством ОСОБА_1 права постійного користування на земельну ділянку, загальною площею 49,1 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради, яка була надана на ім`я ОСОБА_1 державним актом на право постійного користування землею серії КР № 000158, виданим на підставі рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 квітня 1997 року № 8, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 127, яка складається із земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:9029, загальною площею 43,3000 га, у тому числі рілля - 43,3000 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Кіровоградська область, Бобринецький район, Новомиколаївська сільська рада та земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:9030, загальною площею 5,8000 га у тому числі рілля - 5,8000 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Кіровоградська область, Бобринецький район, Новомиколаївська сільська рада, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що громадянин ОСОБА_1 , на ім`я якого було видано Державний акт на право користування землею, помер про що видано свідоцтво про смерть, проте, оскільки зазначена земельна ділянка надавалась у користування для ведення фермерського господарства, позивач вважає, що після смерті ОСОБА_1 право постійного користування земельною ділянкою у Фермерського господарства ОСОБА_1 , не припинилось.

Згідно ухвали від 17.02.2021 суд частково задовольнив заяву Фермерського господарства ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою від 01.03.2021 господарським судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 912/505/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.03.2021 та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

22.03.2021 до суду від представника позивача надійшло клопотання від 22.03.2021, за змістом якого позивач просить провести підготовче засідання за відсутності його представника та з огляду на подання заяви про залучення третьої особи просить продовжити розгляд даної справи у підготовчому засіданні; заяву про залучення третьої особи просить задовольнити повністю.

Також, 22.03.2021 до суду від представника позивача надійшла заява від 22.03.2021, відповідно до якої позивач просить залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області з мотивів, викладених у заяві.

22.03.2021 суд розпочав підготовче провадження.

Ухвалою суду від 22.03.2021 залучено до участі у справі третьою особою Кетрисанівську сільську раду, запропоновано їй подати письмові пояснення та відкладено підготовче засідання до 15.04.2021.

25.03.2021 представником позивача подано до суду заяву про виконання ухвали суду разом з доказами направлення третій особі позовної заяви з додатками.

15.04.2021 представником позивача подано клопотання про долучення доказів від 15.04.2021 разом з доданими до нього документами.

15.04.2021 суд продовжив підготовче засідання.

Ухвалою від 15.04.2021 суд задовольнив клопотання позивача від 15.04.2021 про долучення доказів, долучив до матеріалів справи докази, подані з клопотанням, закрив підготовче провадження у справі №912/505/21 та призначив її до судового розгляду по суті на 29.04.2021.

29.04.2021 судом розпочато розгляд справи по суті. З огляду на відсутність інформації про отримання відповідачем ухвали про закриття підготовчого засідання, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 12.05.2021 о 09:00.

Відповідач і третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та розпискою про отримання ухвали.

Представником позивача підтримано позовні вимоги.

Відповідач та третя особа участі уповноважених представників не забезпечили, хоча належним чином повідомлені про призначене засідання.

Враховуючи, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, від відповідача не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, господарський суд з врахуванням ст. 202, 216 Господарського процесуального кодексу України не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

За приписами частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 12.05.2021 судом досліджено докази та розгляд справи здійснюється за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.04.1997 Бобринецькою районною державною адміністрацією прийнято розпорядження "Про відмову в наданні земельних ділянок для організації селянських (фермерських) господарств" № 199, відповідно до п. 1 якого відмовлено у виділенні земельних ділянок із земель запасу для організації селянських (фермерських) господарств, зокрема, громадянину ОСОБА_1 (том 2 а.с. 70).

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.04.1997 у справі №8/1997 за скаргою, зокрема, ОСОБА_1 на розпорядження Бобринецької районної державної адміністрації "Про відмову в наданні земельних ділянок для організації селянських (фермерських) господарств" № 199 від 22.04.1997, вирішено визнати розпорядження неправомірним та зобов`язано Бобринецьку райдержадміністрацію усунути порушення вимог земельного законодавства, а рішення є підставою для виділення земельних ділянок фермерам, в тому числі ОСОБА_1 , в розмірі 50 га ріллі кожному (том 1 а.с. 233).

Згідно проекту відведення земель для ведення селянського (фермерського) господарства в постійне користування із земель запасу на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, громадянину ОСОБА_1 відведено в постійне користування земельну ділянку площею 49,1 га, в тому числі ріллі 49,1 га із земель запасу на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (том 1 а.с. 214-222).

09.07.1997 громадянину ОСОБА_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , на підставі рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.04.1997 № 8 видано Державний акт на право постійного користування землею серія КР № 000158, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 127 (том 1 а.с. 169-170).

У відповідності до вказаного Державного акта, ОСОБА_1 надано у постійне користування земельну ділянку площею 49,1 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради для ведення селянського фермерського господарства.

09.01.1998 ОСОБА_1 створене селянське (фермерське) господарство ОСОБА_1 , що підтверджується розпорядженням Бобринецької районної державної адміністрації від 09.01.1998 №6-р (том 1 а.с. 71).

Відповідно до протоколу загальних зборів засновників фермерського господарства № 1 від 07.12.2004 вирішено заснувати фермерське господарство ОСОБА_1 , шляхом підписання договору про заснування фермерського господарства ОСОБА_1 , затверджено статут господарства та призначено головою господарства ОСОБА_1 (том 1 а.с. 166-168, том 2 а.с. 33).

Таким чином, відбулась зміна форми підприємницької діяльності з селянського (фермерського) господарства на фермерське господарства, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 086676 (том 1 а.с. 211).

08.02.2005 зареєстровано статут Фермерського господарства ОСОБА_1 , згідно п. 1 якого засновником господарства є громадянин України ОСОБА_1 , а членами господарства є громадяни України: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (том 1 а.с. 204-207).

Відповідно до п. 1.1 цього статуту, Фермерське господарство ОСОБА_1 створено у відповідності до Закону України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 № 973, шляхом перереєстрації селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1 і є правонаступником сукупності прав та обов`язків останнього.

В п. 5.1 вказаного статуту визначено, що управління Господарством здійснюється Засновником, який правомочний приймати рішення з будь-яких питань його діяльності.

Згідно протоколу № 2 загальних зборів засновників фермерського господарства ОСОБА_1 від 28.12.2010 вирішено звільнити з посади голови фермерського господарства ОСОБА_1 31.12.2010 та призначити головою фермерського господарства ОСОБА_2 з 01.01.2011 (том 2 а.с. 32).

20.01.2011 внесені зміни до статуту Фермерського господарства ОСОБА_1 у розділ "Управління Господарством" та викладено п. 5.1 у такій редакції:

"5.1. Управління Господарством здійснюється Головою, який правомочний приймати рішення з будь-яких питань його діяльності.

5.2. Головою Господарства є його Засновник або інша особа призначена Засновником."

Окрім того, цими змінами визначено, що ОСОБА_2 належать 100% майна господарства (том 1 а.с. 208-210).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ФГ ОСОБА_1 є ОСОБА_2 (том 2 а.с. 27).

Відповідно до розробленої Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 28.01.2019 проведено державну реєстрацію земельних ділянок, які обліковувались у постійному користуванні ОСОБА_1 і визначено кадастровий номер :02:000:9029 на земельну ділянку площею 43,3000 га ріллі та кадастровий номер :02:000:9030 на земельну ділянку площею 5,8000 на ріллі та від 18.09.2019 зареєстровано право постійного користування даними земельними ділянками за ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (том 1 а.с. 160).

Згідно відповіді на адвокатський запит від 04.01.2021 Відділу у Бобринецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 11.01.2021 року № 1/106-21 повідомлено, що у відділі відсутня інформація щодо скасування або припинення Державного акта на право постійного користування землею серії КР № 000158, зареєстрованого 09.07.1997 року за № 127 (том 2 а.с. 3).

Відповідно до Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 02.02.2021, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9029 становить 887 948,29 грн, з кадастровим номером :02:000:9030 - 115 812,62 грн (том 1 а.с. 237, 238).

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Фермерське господарство ОСОБА_1 зареєстровано, його діяльність не припинена.

В довідці Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 12.02.2018 № 122 зазначено, що ФГ ОСОБА_1 займає на території відповідної ради земельну ділянку загальною площею 49,1 га, вчасно сплачує податки за неї і заборгованість станом на 01.01.2018 відсутня (том 1 а.с. 234).

Крім того, в матеріалах справи містяться документи, що підтверджують користування спірною земельною ділянкою фермерським господарством, зокрема сплату земельного податку у складі єдиного податку с/г товаровиробників (квитанції банку за 2018, 2019 та 2020 роки), податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2018,2019 та 2020 роки, відомості про наявність земельних ділянок за 2018, 2019 та 2020 роки (том 1 а.с. 189-203).

Фермерське господарство ОСОБА_1 зверталось до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою (клопотанням) від 05.02.2021 про переоформлення права постійного користування за Фермерським господарством ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:9029, загальною площею 43,3000 га, у тому числі рілля - 43,3000 га та на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:9030, загальною площею 5,8000 га, у тому числі рілля - 5,8000 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Кіровоградська область, Бобринецький район, Новомиколаївська сільська рада, які надані ОСОБА_1 згідно Державного акта на право постійного користування серія КР № 000158 від 09.07.1997, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 127, виданого на підставі рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.04.1997 № 8 (том 2 а.с. 4-5).

Листом від 12.02.2021 року №-27/0-36/0/63-21 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило фермерське господарство про те, що ст. 92 Земельного кодексу України визначено виключний перелік набувачів права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності і фермерське господарство не належить до кола осіб, які можуть мати земельну ділянку у постійному користуванні (том 2 а.с. 16).

Окрім того, 05.02.2021 позивачем також направлено запит на інформацію до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з метою підтвердження факту того, що користувачем земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:9029, загальною площею 43,3000 га, у тому числі рілля - 43,3000 га та земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:9030, загальною площею 5,8000 га у тому числі рілля - 5,8000 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Кіровоградська область, Бобринецький район, Новомиколаївська сільська рада, є Фермерське господарство ОСОБА_1 (том 2 а.с. 17-18).

В той же час, листом від 12.02.2021 №11-23/0-35/0/63-21 Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області надано відповідь про те, що згідно вимог чинного законодавства фермерське господарство не належить до кола осіб, які можуть мати земельну ділянку у постійному користуванні (том 2 а.с. 26).

Позивач вважає, що відповідачем необгрунтовано, недобросовісно та безпідставно проігнорована заява (клопотання) позивача про переоформлення права постійного користування щодо спірної земельної ділянки за фермерським господарством.

За твердженням позивача у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна користувача і обов`язки землекористувача перейшли до фермерського господарства з дня його державної реєстрації. Господарська діяльність цього господарства не можлива без оформлення права на земельну ділянку, яка є основою його діяльності.

Однак, у зв`язку з прогалиною у чинному законодавстві, внаслідок якої не врегульовано порядок переоформлення права постійного користування з особи на ім`я якої видано державний акт на фермерське господарство, створене на підставі цього державного акту, та яке є фактичним користувачем земельної ділянки, на даний час заявник не може належним чином оформити своє право користування спірною земельною ділянкою.

Наведені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є наявність підстав для визнання за позивачем права постійного користування землею, яка складається із земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:9029, загальною площею 43,3000 га, у тому числі рілля - 43,3000 га, та земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:9030, загальною площею 5,8000 га у тому числі рілля - 5,8000 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Кіровоградська область, Бобринецький район, Новомиколаївська сільська рада.

В силу вимог до ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням селянських (фермерських) господарств регулюються, Земельним кодексом України, Законом України "Про селянське (фермерське) господарство", Законом України "Про фермерське господарство" та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно частини 1 статті 51 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент реєстрації Державного акта на право постійного користування від 09.07.1997) громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до положень статті 7 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент реєстрації Державного акта на право постійного користування від 09.07.1997) користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

За приписами частини 1 статті 23 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент реєстрації Державного акта на право постійного користування від 09.07.1997) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

З наведеного нормативного регулювання вбачається, що на момент надання земельної ділянки ОСОБА_1 , земельна ділянка на праві постійного землекористування для ведення СФГ надавалася не як громадянину України, а як спеціальному суб`єктові - голові створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2009-ХІІ "Про селянське (фермерське) господарство" (у редакції Закону на день реєстрації СФГ ОСОБА_1; втратив чинність 29.07.2003 - з моменту набрання чинності Законом України від 19.06.2003 № 973-ІV "Про фермерське господарство") після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку.

Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладання договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи, одержує печатку із своїм найменуванням і адресою, відкриває розрахунковий та інші рахунки в установах банку і вступає у відносини з підприємствами, установами та організаціями, визнається державними органами та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону.

Отже, законодавством, чинним на момент створення СФГ ОСОБА_1, було передбачено одержання земельної ділянки як обов`язкової умови для набуття правосуб`єктності ФГ як юридичної особи. Водночас одержання громадянином державного акта, яким посвідчувалося право на земельну ділянку для ведення СФГ, зобов`язувало таку фізичну особу в подальшому подати необхідні документи до відповідної місцевої ради для державної реєстрації СФГ. Тобто, Закон не передбачав права громадянина використовувати земельну ділянку, надану йому в користування для ведення СФГ, без створення такого СФГ.

19.06.2003 прийнято новий Закон України № 937-ІV "Про фермерське господарство", яким Закон України "Про селянське (фермерське) господарство" № 2009-ХІІ визнано таким, що втратив чинність.

У статті 1 Закону "Про фермерське господарство" вказано, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (ст. 8 Закону України "Про фермерське господарство").

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

З аналізу приписів статей 1, 5, 7, 8 Закону України "Про фермерське господарство" можна дійти висновку, що після отримання земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства.

Відповідно до положень частини 1 статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації (частини 2 статті 92 цього Кодексу).

Пунктом 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, який діяв з 01.01.2002 року (момент набрання чинності названим Земельним кодексом України) до 22.09.2005, встановлено, що громадяни та юридичні особи, які набули земельні ділянки на праві постійного користування до 01.01.2002, але згідно з Кодексом не можуть мати їх на такому праві повинні до 01.01.2008 переоформити право постійного користування на право власності або право оренди.

Проте, Конституційний Суд України рішенням № 5-рп/2005 від 22.09.2005 року визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або на право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Тому, громадяни та юридичні особи, які до 01.01.2002 отримали у постійне користування земельні ділянки, правомочні використовувати отримані раніше земельні ділянки на підставі цього правового титулу без обов`язкового переоформлення права постійного користування на право власності на землю чи на право оренди землі.

З моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки.

Аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 23.06.2020 у справі № 922/989/18.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 615/2197/15-ц (провадження № 14-533цс18).

Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві.

Так, за приписами статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: 1) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; 2) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; 3) припинення діяльності релігійних, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; 4) використання земельної ділянки способами, які суперечать економічним вимогам; 5) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; 6) систематична несплата земельного податку або орендної плати; 7) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; 8) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; 9) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Відповідно до приписів частини 1 статті 27 Земельного кодексу України (у редакції Закону від 13.03.1992), яка діяла до 01.01.2002, право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі: 1) добровільної відмови від земельної ділянки; 2) закінчення строку, на який було надано земельну ділянку; 3) припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства; 4) систематичного невнесення земельного податку в строки, встановлені законодавством України, а також орендної плати в строки, визначені договором оренди; 5) нераціонального використання земельної ділянки; 6) використання земельної ділянки способами, що призводять до зниження родючості ґрунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки; 7) використання землі не за цільовим призначенням; 8) невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і двох років - для несільськогосподарського виробництва; 9) вилучення земель у випадках, передбачених статтями 31 і 32 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що підставою припинення права постійного користування земельною ділянкою, наданою громадянину для ведення фермерського господарства, є припинення діяльності такої юридичної особи як селянське (фермерське) господарство.

Таким чином, одержання громадянином - засновником правовстановлюючого документа на право власності чи користування земельною ділянкою для ведення СФГ є необхідною передумовою державної реєстрації та набуття СФГ правосуб`єктності як юридичної особи. Підставою припинення права користування земельною ділянкою, яка була отримана громадянином для ведення СФГ і подальшої державної реєстрації СФГ як юридичної особи, виступає припинення діяльності відповідного фермерського господарства.

Станом на день вирішення спору позивач Фермерське господарство ОСОБА_1 продовжує здійснювати фермерську діяльність та використовувати земельну ділянку на праві постійного користування.

Крім того, судом враховано, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є фактичним розпорядником спірних земельних ділянок: з кадастровим номером: :02:000:9029, загальною площею 43,3000 га, у тому числі рілля - 43,3000 га, та з кадастровим номером: :02:000:9030, загальною площею 5,8000 га у тому числі рілля - 5,8000 га, які перебувають у постійному користуванні Фермерського господарства ОСОБА_1 , оскільки останні належать до державної форми власності та знаходяться на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.02.2021, а також інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 05.02.2021 (том 1 а.с. 239-244, том 2 а.с. 22-25).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач аргументи позивача не спростував.

З огляду на викладене, господарський суд вважає право позивача порушеним та дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, доведення останнім наявності у Фермерського господарства ОСОБА_1 права постійного користування на земельну ділянку загальною площею 49,1 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради, яка надана на ім`я ОСОБА_1 Державним актом на право постійного користування землею серії КР № 000158, виданим на підставі рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 квітня 1997 року № 8, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 127, яка складається із земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:9029, загальною площею 43,3000 га, у тому числі рілля - 43,3000 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, та земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:9030, загальною площею 5,8000 га у тому числі рілля - 5,8000 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення.

А отже, позовні вимоги Фермерського господарства ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, сплачений позивачем за подання позову, покладається на відповідача повністю.

Згідно ч. 7 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за Фермерським господарством ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ) право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 49,1 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради, яка надана на ім`я ОСОБА_1 Державним актом на право постійного користування землею серії КР № 000158, виданим на підставі рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 квітня 1997 року № 8, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 127, яка складається із земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:9029, загальною площею 43,3000 га, у тому числі рілля - 43,3000 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Кіровоградська область, Бобринецький район, Новомиколаївська сільська рада та земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:9030, загальною площею 5,8000 га у тому числі рілля - 5,8000 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Кіровоградська область, Бобринецький район, Новомиколаївська сільська рада.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26, ) на користь Фермерського господарства ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ) судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати позивачу на електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; відповідачу на поштову адресу; Кетрисанівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області на поштову адресу: 27200, м. Бобринець, вул. Незалежності, 80.

Повне рішення складено 12.05.2021.

Суддя В.Г. Кабакова