номер провадження справи 28/33/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 Справа № 908/624/21

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни при секретарі Самойленко О.П. розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6)

до відповідача приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, бул. Тіннистий, буд. 12)

про стягнення грошових коштів

За участю представників сторін:

від позивача: Остапенко В.М., довіреність №14-339 від 22.12.2020, адвокат;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» з позовом до відповідача приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» про стягнення заборгованості у розмірі 1.171.039,92 грн.

Підставою для звернення з позовом до суду зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг з газопостачання за період з січня 2019 по квітень 2019 (включно) в рамках договору постачання природного газу № 6724/18-ТЕ-13 від 12.11.2018. Позов обґрунтовано ст. ст. 173-175 ГК України, ст. ст. 11-16, 509, 526, 530, 611 ЦК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Федорової О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Присвоєно справі номер провадження 28/33/21. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 06.04.2021.

Ухвалою суду від 16.03.2021 повернуто без розгляду заяву акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «Еasycon».

Ухвалою суду від 29.03.2021 задоволено заяву акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «Еasycon». Ухвалено розгляд справи № 908/624/21 в судовому засіданні 06.04.2021 о 11 год. 00 хв. здійснювати з використанням системи відеоконференцзв`язку «Еasycon».

Ухвалою суду від 06.04.2021 було відкладено підготовче засідання на 22.04.2021, розгляд справи ухвалено здійснювати з використанням системи відеоконференцзв`язку «Еasycon».

Ухвалою суду 22.04.2021 виправлено допущену описку в ухвалах Господарського суду Запорізької області щодо зазначення ціни позову, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.05.2021 з використанням системи відеоконференцзв`язку «Еasycon».

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався здійснювати з використанням системи відеоконференцзв`язку «Еasycon». Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у зв`язку з відсутністю у суду такої технічної можливості.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання 12.05.2021 представник відповідача не з`явився, вимоги суду не виконав, правом на подання письмового відзиву до суду із зазначенням своєї правової позиції щодо заявленого позивачем позову не скористався, причини неявки та невиконання вимог суду не повідомив. Будь-яких заперечень, письмових пояснень з боку відповідача до суду не надходило. Про дату, час і місце судового засідання відповідача повідомлено ухвалою суду про відкриття провадження у справі, копію якої 22.03.2021 отримано представником ПрАТ «Приазовкурорт».

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд визнав можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 202 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

В судовому засіданні 12.05.2021 суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення та надісланий на адреси сторін.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник, позивач у справі) та приватне акціонерне товариство «Приазовкурорт» (споживач, відповідач у справі) 12.11.2018 уклали договір постачання природного газу №6724/18-ТЕ-13 (надалі договір).

В подальшому сторонами вносили зміни до вказаного правочину.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №226 ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» перейменовано в Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». Дата набрання чинності постанови 20.03.2019.

Пунктом 1.1 договору в редакції додаткової угоди №1 від 29.11.2018 встановлено, що постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору в редакції додаткової угоди №1 від 29.11.2018 постачальник передає споживачу в період з 01 листопада 2018 по 30 квітня 2019 (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 238,00 тис.куб. метрів.

Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному періоді постачання, оформлюється актом приймання-передачі. (п. 3.8 договору в редакції додаткової угоди №1 від 29.11.2018).

Відповідно до п. 3.11 договору в редакції додаткової угоди №1 від 29.11.2018 споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді.

Пунктом 5.1 договору в редакції додаткової угоди №1 від 29.11.2018 встановлено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Доказів визнання в судовому порядку договору постачання природного газу №6724/18-ТЕ-13 від 12.11.2018 недійсним в цілому чи в окремій частині суду не надано.

Як свідчать матеріали справи позивач на виконання умов договору у період з листопада 2018 по 31.03.2019 передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1.733.010,36 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу.

Відповідач частково виконав зобов`язання за договором у зв`язку з чим заборгованість станом на 31.01.2021 склала 1.171.039,92 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати вартості отриманого природного газу за договором №6724/18-ТЕ-13 від 12.11.2018 стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Як свідчать матеріали справи зобов`язання у відповідача виникли на підставі договору постачання природного газу №6724/18-ТЕ-13 від 12.11.2018, який за юридичною природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо їх виконання, однак відповідач, покладений на нього обов`язок щодо своєчасної та повної оплати отриманого природного газу, не виконав, факт порушення відповідачем умов договору, доведений позивачем.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Матеріали справи містять Акти приймання-передачі газу за період 30.11.2018 по 31.03.2019, які підписані обома сторонами та скріплені печатками підприємств, що у відповідності до п. 3.12 договору в редакції додаткової угоди №1 від 29.11.2018 підтверджує факт виконання постачальником зобов`язань за договором та є підставою для здійснення споживачем оплати отриманого природного газу.

Частинами 1-3 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням проведеним належними чином.

Частиною 2 ст. 194 ГК України передбачено, що неналежне виконання зобов`язання третьою особою не звільняє сторони від обов`язку виконати зобов`язання в натурі.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

На день розгляду спору відповідач не довів повну, своєчасну оплату отриманого природного газу за вказаний позивачем період в рамках договору постачання природного газу №6724/18-ТЕ-13 від 12.11.2018. Доказів, які б свідчили про відсутність підстав для вчинення відповідачем відповідних дії також суду не надано. Доводи позивача, що викладені у позові не спростовані.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у розмірі 17.565,60 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 42, 73, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до відповідача приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» про стягнення заборгованості у розмірі 1.171.039,92 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, бул. Тіннистий, буд. 12, ідентифікаційний код 02647763) на користь акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) 1.171.039,92 грн. (один мільйон сто сімдесят одну тисячу тридцять дев`ять грн. 92 коп.) заборгованості, 17.565,60 грн. (сімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять грн. 60 коп.) судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 травня 2021 року.

Суддя О.В. Федорова