ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021м. ДніпроСправа № 904/385/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця Філоненко Юрія Станіславовича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості з плати за скид стічних вод у сумі 20 813,91 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Філоненко Юрія Станіславовича заборгованості з плати за скид стічних вод у сумі 20 813,91 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням Відповідачем умов Договору № 170 від 19.04.2013 про надання послуг з централізованого постачання питної води і водовідведення.

За змістом позовної заяви, Позивач просить стягнути з Відповідача суму боргу у розмірі 17 915,52 грн., інфляційні втрати - 465,81 грн., 3% річних - 250,33 грн., пеню - 928,16 грн., штраф 7% - 1 254,09 грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою суду від 01.02.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення Позивачем недоліків.

09.02.2021 Позивач надав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

15.04.2021 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву в якій в частині нарахування штрафних санкцій не погоджується та зазначає, що позивачем пропущено шестимісячний строк позовної давності для стягнення пені.

Також відповідач надав докази оплати ним суми основного боргу у розмірі 17 915,52 грн.

27.04.2021 позивач надав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача інфляційні втрати - 465,81 грн., 3% річних - 250,33 грн., пеню - 928,16 грн., штраф 7% - 1 254,09 грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що зменшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає заяву позивача до розгляду.

Також 27.05.2021 позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що позивачем не порушено строк позовної давності щодо стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідач своїм правом на подачу заперечень на відповідь на відзив не скористався.

Також суд зазначає, що у відповідності до ст. 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд встановив.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з укладенням договору про надання послуг з централізованого водопостачання, встановлення факту надання послуг, встановлення факту неналежного виконання відповідачем умов договору в частині оплати послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.04.2013 між Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (виробник - позивач) та Фізичною особою-підприємцем Філоненко Юрієм Станіславовичем (споживач - відповідач) укладено договір №170 про надання послуг з централізованого водопостачання питної води і водовідведення (договір).

Відповідно до п. 1.1. договору предметом договору є надання виробником споживачу послуг з централізованого постачання питної води та водовідведення до межі балансової належності мереж.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що виробник зобов`язується забезпечити споживача питною водою, виробництво якої здійснює ДПП "Кривбаспромводопостачання", та прийняти від нього стічні води (на підставі Правил № 2202).

Згідно із п. 1.3. договору споживач зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги за встановленими тарифами.

Загальний обсяг послуг з централізованого постачання питної води орієнтовно складає 4 268,16 кубм/рік (п. 2.2. договору).

У відповідності до п. 2.3. договору загальний обсяг послуг центрального водовідведення стічних вод орієнтовно складає 4 268,16 куб.м/рік.

Пунктом 2.4. договору встановлено, що об`єкти користування послугами централізованого постачання питної води та водовідведення: Адмін. прим.. склади - вул. Мопрівська 87.

Договірний обсяг питного водопостачання та водовідведення може бути змінений (збільшений або зменшений) лише за заявкою споживача, яка повинна бути надана останнім не пізніше, як за один місяць до початку кварталу. Якщо виробник має технічну можливість виконати таку заявку, зміна оформлюється додатковою угодою до діючого договору (п. 2.7. договору).

Вода подається споживачу при наявності водовимірювальних приладів встановлених власними коштами та засобами, згідно з технічними умовами виробника. Лічильник Sensus 120042080, вул. Мопрівська 87 (п. 2.7. договору).

Пунктом 2.16. договору встановлено, що кількість стічних вод, що надходять до каналізації, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання (з відрахуванням втрат води на технологічні потреби), згідно з показниками приладів обліку.

У відповідності до п. 2.17. договору за кількісний та якісний склад стічних вод субабонента повну відповідальність несе споживач.

Тарифи на послуги водопостачання та водовідведення на день підписання договору затверджені Постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг № 222 від 20.10.2011 за 1куб.м без ПДВ: вода питна - 3,74 грн.; стоки - 4,24 грн. Вартість послуг може бути змінена відповідно до вимог чинного законодавства України (п. 3.1. договору).

Пунктом 3.2. договору встановлено, що у випадку зміни тарифів на послуги водопостачання та водовідведення виробник (письмово або через засоби масової інформації) повідомляє про це споживача, відповідно до чинного законодавства України, без додаткового узгодження розмірів і строків їх введення. Споживач здійснює оплату за надані послуги по новим тарифам без додаткового узгодження.

Відповідно до п. 4.2. договору розрахунки за надані послуги водопостачання та водовідведення здійснюються споживачем у грошовій формі протягом трьох банківських днів після пред`явлення платіжного доручення, рахунку, або квитанції. Можливі інші форми сплати отриманих послуг, які не суперечать діючому законодавству України.

Споживач для узгодження акту про кількість наданої води та прийнятих стічних вод направляє свого представника, з довіреністю, підписаною уповноваженою на те особою, для підписання акту у відділ водозбуту виробника не пізніше 27 числа кожного місця (у лютому 23 числа). Якщо представник не прибув або необгрунтовано відмовився від підписання акту, виробник на підставі даних обліку води складає акт самостійно і один примірник акту в триденний термін направляє споживачу. При повторній необґрунтованій відмові споживача від оформлення акту, виробник має право припинити (обмежити) подачу води споживачу із попередженням його за три доби до моменту відключення (п. 4.5. договору).

Згідно п. 4.6. договору при розрахунку об`єму скинутих стічних вод споживача враховується додатковий обсяг стічних вод, що утворюється внаслідок випадання атмосферних опадів, сніготанення та здійснення поливально-мийних робіт під час прибирання територій і неорганізовано потрапляє в мережі водовідведення споживача або через дощозбірники і колодязі на мережах водовідведення, які розташовані на території споживача, у мережі водовідведення виробника, як при загально справній, так і при роздільній системі водовідведення, визначається за формулою згідно Правил № 190.

Пунктом 4.7. договору встановлено, що величина плати за перевищення споживачем обсягів скидання стічних вод визначених п. 2.3. цього договору або за понаднормативне скидання стічних вод у комунікаційну каналізаційну мережу розраховується згідно розділу 6 Правил № 2202.

Споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги на умовах даного договору; забезпечити можливість проведення виробником у бідь-який час контролю за скидом стічних вод включаючи надання необхідних відомостей присутність свого представника (п. 5.2 договору).

Споживач несе відповідальність згідно із законодавством й цим договором за несвоєчасну оплату послуг водопостачання та водовідведення у термін, зазанений у п. 4.2. цього договору, споживач сплачує на користь виробника пеню у розмірі 0,5 % від суми платежу за кожний день прострочення, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості (п. 6.1. договору).

Даний договір набирає чинність з 19.04.2013 і діє в частині надання послуг водопостачання і водовідведення до 19.04.2016, а в частині здійснення розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості (п. 10.1. договору).

Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявить про намір його розірвати або внести в нього зміни (п. 10.2. договору).

10.06.2020 на підставі договору №170 про надання послуг з централізованого постачання питної води і водовідведення від 19.04.2013, "Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Кривого Рогу" затвердженими рішеннями виконкому Криворізької міської ради від 13.02.2019 № 79 та "Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення", затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 316 від 01.12.2017, представники КП "Кривбасводоканал" прибули на підприємство ФОП Філоненко Ю.С., за адресою: вул. Прорізна, 87, з метою здійснити технічне обстеження каналізаційної мережі та відбір проб стічних вод даного підприємства. Про своє прибуття повідомили за номером телефону 067-74-74-280, який вказано в ЄДР споживача. Відповідач відмовився бути особисто присутнім при технічному обстеженні та при відборі проб стічних вод, відмовився виділити уповноважену особу.

Представники КП "Кривбасводоканал" не були допущені на територію ФОП Філоненко Ю.С. впродовж 30 хвилин, з моменту повідомлення про своє прибуття, що є порушенням п. 5.3. Правил № 79.

Позивач зазначає, що враховуючи коефіцієнт кратності, який ураховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стяжних вод та екологічного стану водойми, тариф, установлених за надання послуг централізованого водовідведення споживачам, віднесеним до відповідної категорії грн/куб.м, об`єм скинутих споживачем стічних вод з понаднормативними забрудненнями, куб.м, величина додаткової плати за скид стічнх вод з понаднормативними забрудненнями у систему централізованого водовідведення міста за вказаний період складає: 17 915,52 грн.

Цінним листом № 5375 від 23.06.2020 позивачем на адресу відповідача направлено рахунок № 113 від 23.06.2020 на суму 17 915,52 грн. та розрахунок величини плати за скид понаднормативно забруднених стічних вод у каналізаційну мережу міста Кривого Рогу, розрахований за червень, з описом вкладення до цінного листа.

У ході обстеження каналізаційної мережі відповідача, яка знаходиться у вільному доступі, виявлено, що скид стічних вод підприємства здійснюється до централізованої системи водовідведення КП "Кривбасводоканал" через мережу спільного користування, трьома каналізаційними випусками Ду 100 мм та одним каналізаційним випуском Ду 200 мм. Виявлено каналізаційний колодязь з випуском Ду 100мм, який не зазначений на схемі Акту розподілу балансової належності мереж водовідведення й експлуатаційної відповідності сторін від 2013 року.

Позивачем складено Припис на обладнання каналізаційних випусків запірним пристроєм, згідно із п. 4.9. Правил № 190.

Ляда контрольного колодязя КК-3, згідно "Акту розподілу, знаходиться в аварійному стані, що є порушенням п. 15.2. Правил № 190.

На каналізаційній мережі споживача знаходиться каналізаційний колодязь, не накритий лядою що є порушенням п. 13.2. Правил 190. Також виявлено каналізаційний колодязь, захищений сміттям, що також є порушенням п. 13.2 Правил 190.

У відповідності до вимог п. 4.26 Правил № 79 про виявлені порушення та необхідність застосування заходів по якості стічних вод відповідача у відповідність до Права № 79, було повідомлено відповідача листом № 5200 від 18.06.2020, що підтверджується фіскальним чеком від 19.06.2020 № 989.

Результатом невиконання відповідачем своїх зобов`язань по своєчасній та повній оплаті додаткової плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до системи централізованого водовідведення є утворення заборгованості, яка станом на 05.01.2021 складає 17 915,52 грн.

Викладене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду для захисту свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Аналізуючи правову природу спірних правовідносин, судом встановлено, що вони виникли між сторонами з приводу специфічних відносин водопостачання та водовідведення, а тому ці відносини регулюються загальними положеннями про зобов`язання, визначеними Цивільним та Господарським кодексами України, ЗУ "Про охорону навколишнього середовища", ЗУ "Про питну воду та питне водопостачання", "Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення" (Правила № 316) та "Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Кривого Рогу" (Правила № 79) .

Відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про охорону навколишнього середовища" екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

Згідно зі статтею 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Відповідно до п.п.3,5 п.1 розділу ІІ Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення № 316, визначено, що виробники повинні контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами; здійснювати раптовий (не погоджений зі споживачами заздалегідь) відбір контрольних проб. Механізм контролю, зокрема порядок відбору проб встановлюється місцевими правилами приймання.

Пунктом 6 розділу VI Правил 316, з метою контролю якості стічних вод споживачів виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивач нарахував та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 926,16 грн., 3% річних -250,33 грн., інфляційні втрати - 465,81 грн. та 7% штрафу - 1 254,09 грн.

Споживач несе відповідальність згідно із законодавством й цим договором за несвоєчасну оплату послуг водопостачання та водовідведення у термін, зазанений у п. 4.2. цього договору, споживач сплачує на користь виробника пеню у розмірі 0,5 % від суми платежу за кожний день прострочення, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості (п. 6.1. договору).

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до положень ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунки, судом встановлено, що сума пені за період з 20.07.2020 по 05.01.2021, яка підлягає стягненню становить 928,16 грн.

7% штрафу нараховані правомірно та підлягають стягненню у сумі 1 254,09 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних, що підлягають стягненню за період з 20.07.2020 по 05.01.2021 становлять 250,33 грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати за період з серпня 2020 року по листопад 2020 року, що підлягають стягненню становлять 465,81 грн.

Щодо посилання відповідача на перевищення шестимісячного строку нарахування пені та клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як зазначає, сам відповідач, наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня, і даний період не може перевищувати шести місячний строк від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано.

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначалось вище, споживач несе відповідальність згідно із законодавством й цим договором за несвоєчасну оплату послуг водопостачання та водовідведення у термін, зазначений у п. 4.2. цього договору, споживач сплачує на користь виробника пеню у розмірі 0,5 % від суми платежу за кожний день прострочення, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості (п. 6.1. договору).

Таким чином, керуючись ч. 6 ст. 232 ГК України, ч. 3 ст. 549 ЦК України та п. 6.1. Договору, за прострочення оплати позивач має право нараховувати відповідачу пеню за 6 місяців від дня коли, мала бути оплачена плата за скид стічних вод.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України визначений спеціальний строк позовної давності для пред`явлення до суду вимог про стягнення пені, Зазначений строк становить 1 рік.

Отже, звертися до суду з вимогою про стягнення пені можна протягом 1 року від дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Позовна заява про стягнення грошових коштів з відповідача по даній справі подана позивачем до суду 26.01.2021, що підтверджується вхідною датою на першому аркуші позовної заяви.

Згідно із ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Нормами Цивільного кодексу України визначено строки загальної та спеціальної позовної давності.

За п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, річний строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення пені спливає 20.07.2021.

Отже позивачем строк позовної давності для стягнення пені не пропущено.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача пені у сумі 926,16 грн., 7% штрафу - 1 254,09 грн., 3% річних - 250,33 грн. та інфляційних втрат - 465,81 грн.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Кривбасводоканал" до Фізичної особи-підприємця Філоненко Юрія Станіславовича про стягнення заборгованості з плати за скид стічних вод у сумі 2 896,39 грн. - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Філоненко Юрія Станіславовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6а, ) суму пені у розмірі 926,16 грн., 7% штрафу - 1 254,09 грн., 3% річних - 250,33 грн., інфляційних втрат - 465,81 грн. та витрати по сплаті судового збору - 2 700,00 грн., про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.05.2021

Суддя Н.Г. Назаренко