ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.05.2021м. ДніпроСправа № 904/92/20

За позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м.Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

про стягнення 3% річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання у розмірі 3 434 525,52 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

Від позивача: Мицько Р.М., довіреність №14-17 від 15.01.2021, адвокат

Від відповідача: Рудницька Ю.О., довіреність № 007.1Др-31-121 від 25.01.2021, адвокат

Третя особа: Васільєв В.О., довіреність № 007.1Др-70-1220 від 14.12.2020, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №13-137-ВТВ (за період з 01 січня 2019 року (включно) по 30 квітня 2019 року (включно)) у розмірі 3 434 525,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані допущенням відповідачем прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №13-137-ВТВ.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, зазначає про відсутність своєї вини у несплаті заборгованості за газ. Так, відповідач вказує, що штрафні санкції у даній справі нараховані на суму заборгованості, що виникла впродовж 2014-2015 року у зв`язку з неможливістю відповідача виконувати умови договору через відсутність в тарифі на розподіл природного газу компенсації виробничо-технічних витрат та нормативних втрат ПАТ "Дніпропетровськгаз", який встановлює НКРЕКП. Відповідач зауважує, що у зв`язку з неправомірністю прийнятого Міненерговугілля наказу №122 від 02.03.2015, відповідач звернувся до суду з позовом про скасування вказаного наказу в частині встановлення розміру нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах на 2015 рік та зобов`язання затвердити на 2015 рік розміри ВТВ на підставі Методик. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2015 (яка набрала законної сили) у справі №826/15132/15 позов задоволено в повному обсязі. Станом на дату звернення до суду з цією позовною заявою судове рішення у справі №826/15132/15 не виконано. Судом під час розгляду справи №826/15132/15 визнано неправомірним дії Міненерговугілля щодо встановлення розмірів ВТВ меншими, ніж розраховані газорозподільними підприємствами відповідно до Методик. Судом зазначено про перевищення Міністерством повноважень під час заниження розмірів річних обсягів ВТВ. Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2015 року у справі №826/15132/15 набрала законної сили 17.12.2015, а отже підлягає виконанню. Не зважаючи на скасування адміністративним судом наказу Міненерговугілля від 02.03.2015 №122, відповідачем не вжито жодних дій для коригування тарифів на розподіл природного газу, затверджених на підставі незаконного наказу.

Тобто, станом на сьогодні вбачається, що АТ "Дніпропетровськгаз" недоотримано суму компенсації вартості ВТВ за 2014-2017 в сумі 443 300,9 тис. грн., при тому, що обсяги ВТВ АТ "Дніпропетровськгаз" було розраховано згідно Методик з обґрунтуванням кожної складової витрат з відповідного виду діяльності, до яких, зокрема, відносяться витрати на закупівлю природного газу, що використовується для забезпечення виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат природного газу. Саме ці витрати - ВТВ та НВтр - в найбільшій мірі не врахувались при встановленні та перегляді тарифів.

За твердженнями відповідача наведені обставини у сукупності вказують на відсутність його вини щодо неможливості проведення своєчасних розрахунків за договором.

Також 04.02.2020 відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки відповідачем скеровано позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Позивач проти прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог заперечував.

14.02.2020 від позивача надійшла заява в порядку ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, в якій заявляє вимогу про визнання недійсним правочину у вигляді заяви АТ "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 04.02.2020 №490007.2-Сл-1466-0620, оскільки вважає вимогу від 23.01.2020 №490007.2-Сл-898-0120 безпідставною та такою, що не створює для НАК "Нафтогаз України" будь-яких прав та обов`язків, а тому не визнає і заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідач заперечує проти визнання недійсним правочину у вигляді заяви АТ "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 04.02.2020 №490007.2-Сл-1466-0620.

Відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі №640/4854/21.

Клопотання обґрунтоване тим, що встановлення обставин порушення АТ "Дніпропетровськгаз" умов договору №13-137-ВТВ в частині неповних та несвоєчасних розрахунків за газ саме для потреб ВТВ, що є предметом розгляду справи №904/92/20, невід`ємно пов`язано з встановленням обставин порушення та/або не порушення права АТ "Дніпропетровськгаз" на визначення НКРЕКП економічно обґрунтованого тарифу та компенсацію таких витрат в тарифі на розподіл природного газу розподільними трубопроводами, що є предметом розгляду адміністративної зви №640/4854/21. Оскільки рішення у зазначеній адміністративній справі може вплинути на розмір задоволених вимог позивача у справі №904/92/20, об`єктивно необхідним є зупинення провадження у справі №904/92/20 до вирішення по суті та набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №640/4854/21.

Згідно статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Проаналізувавши підстави, зазначені відповідачем в обґрунтування необхідності зупинення провадження у справі №904/92/20, суд вважає відсутньою обставину об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення спору у справі №640/4854/21. При цьому пов`язаність цих справ з розглядуваною не є достатньою підставою для зупинення провадження у справі за змістом п.5 ч.1 ст.227 ГПК України.

Суд звертає увагу, що на відміну від справ № 907/62/18 та № 908/2287/17, у яких провадження зупинялося до розгляду аналогічного спору (як у справі №640/4854/21) в судах адміністративної юрисдикції, у даній справі № 904/92/20 предметом спору не є стягнення основної заборгованості, а лише 3% річних.

Отже, на даний час необхідності зупинення провадження у справі не вбачається. У той же час, суд звертає увагу, що у випадку якщо при розгляді справи по суті, внаслідок дослідження доказів суд дійде висновку про необхідність розгляду питання про зупинення провадження у справі, суд не позбавлений права повернутися до підготовчого провадження для вирішення даного питання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 227, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про зупинення провадження у справі №904/92/20 до набрання законної сили судовим рішення у справі №640/4854/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складений - 17.05.2021

Суддя О.М. Крижний