ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 Справа № 917/171/21

за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній)

до 1: Гадяцької міської ради Полтавської області, вул. Лесі Українки, 3, м. Гадяч, Полтавської області, 37300, Код

2: Виконавчого комітету Гадяцької міської ради, 37300, м. Гадяч, вул. Лесі Українки,3,

про зобов`язання укласти договір купівлі - продажу

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

від позивача Рябінін С.В., ОСОБА_1

від відповідача 1) Максименко П.І.

від відповідача 2) Боброва К.Л.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Гадяцької міської ради Полтавської області та Виконавчого комітету Гадяцької міської ради про зобов`язання Гадяцької міської ради Полтавської області в особі посадових осіб Виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області укласти договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №3 загальною площею 67.0 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_2 , за результатами конкурсу від 23.10.2017 року та згідно Рішення Виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області №705 від 26 жовтня 2017 року, з позивачем - ОСОБА_1 .

Ухвалою від 18.02.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні 16.03.21 відповідач подав відзив на позов, в якому він проти позову заперечив у повному обсязі, а також заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В підготовчому засіданні 16.03.21 судом оголошено перерву до 01.04.2021.

25.03.21 від позивача надійшла відповідь на відзив та заперечення на клопотання про закриття провадження у справі.

В підготовчому засіданні 01.04.21 суд розглянув клопотання про закриття провадження у справі та відмовив в його задоволенні з підстав, які зазначені в ухвалі від 01.04.21 р.

Ухвалою від 01.04.2021р., судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.04.2021 р.

В судовому засіданні 27.04.2021 р. суд заслухав вступне слово представника позивача стосовно предмета та підстав заявленого позову, вступне слово представника відповідача, з`ясував обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив докази, якими вони обгрунтовуються, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Позивачем позовні вимоги підтримані в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечив.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 27.04.2021 р. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Звертаючись з позовом позивач посилається на те, що Рішенням двадцятої сесії сьомого скликання Гадяцької міської ради від 19.05.2017р., у відповідності до Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", затверджено перелік об`єктів комунальної власності міста Гадяч, що підлягають приватизації, шляхом викупу, до якого включено нежитлове приміщення №3 загальною площею 67 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 . Згідно додатку до вказаного рішення, ринкова вартість об`єкта, яка визначена шляхом проведення незалежної оцінки та складеної рецензії, становить 170 800 грн.

У місцевій газеті «Гадяцький вісник» від 22 вересня 2017 року було опубліковано оголошення про проведення конкурсу з продажу об`єктів комунального майна, що знаходиться в АДРЕСА_2 , за початковою ціною 170800 грн.

В установленому законодавством порядком, ОСОБА_1 подала заяву конкурсній комісії з метою придбати за конкурсом об`єкт малої приватизації нежитлове приміщення №3 по АДРЕСА_2 , за початковою ціною 170 800 грн.

В результаті проведеного 23 жовтня 2017 року конкурсу з продажу декількох нежитлових приміщень, Рішенням конкурсної комісії з питань продажу об`єктів комунальної власності, ОСОБА_1 було визначено переможцем конкурсу з продажу нежитлового приміщення № 3 по АДРЕСА_2 за ціною 170 800 грн., що підтверджується протоколом №2 конкурсної комісії з питань продажу об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Гадяч при виконавчому комітеті Гадяцької міської ради.

Позивач вказує, що згідно умов проведення конкурсу з продажу об`єктів комунального майна та Протоколу № 2, визначення переможця конкурсу полягає у передачі права власності покупцю, який запропонував найвищу ціну. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про малу приватизацію», це право передбачає укладення договору купівлі продажу з переможцем конкурсу.

Як зазначає позивач, відповідно до ст. 23 вказаного Закону, у разі придбання об`єкта малої приватизації за конкурсом, договір купівлі-продажу між покупцем і продавцем укладається не пізніше як у п`ятиденний термін з дня затвердження органом приватизації результатів аукціону, конкурсу, а саме до 31.10.2017 року.

Не дивлячись на неодноразові звернення, з невідомих причин, договір не укладено.

23.07.2020, 31.07.2020 року до Виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області та Гадяцької міської ради Полтавської області були надіслані вимоги про укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №3, що знаходиться по АДРЕСА_2 .

21.08.2020 року було отримано відповідь від Виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області, якою відмовлено в укладенні договору купівлі-продажу вищезазначеного приміщення.

На підставі ст. 2, 3, 4, 5, 7, 11, 14, 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) від 06.03.1992 року Позивач просить суд зобов`язати Гадяцьку міську раду Полтавської області в особі посадових осіб Виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області укласти з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 3 загальною площею 67,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 за результатами конкурсу від 23.10.2017 року та згідно Рішення Виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області № 705 від 26.10.201 року.

При вирішенні спору по суті, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до пункту 30 ч. 1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності, належить до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування й оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку ( ч.ч.5,6 ст. 60 наведеного Закону).

Отже, міськрада, її виконавчий комітет (в межах їх компетенції) у спірних правовідносинах реалізують права власника майна, що перебуває у комунальній власності, щодо володіння, користування та розпорядження таким майном.

При цьому ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Територіальна громада міста Гадяч як власник спірного об`єкта нерухомості делегує Гадяцькій міській раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

Таким чином, здійснення міською радою права власності, зокрема розпорядження майном не у спосіб та поза межами повноважень, передбачених законом, не може оцінюватися як вираження волі територіальної громади ( такий правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду України від 05.10.2016р. у справі №3-604гс16, від 15.03.2017 №916/2130/15).

Станом на 2017 рік, чинними були два основні законодавчі акти, які регулювали порядок та особливості здійснення приватизації державного та комунального майна, а саме Закон України "Про приватизацію державного майна" та Закон України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Відповідно до п. 8 ст. 18 "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" з переможцем конкурсу укладається договір купівлі-продажу.

За приписами ст. 23 зазначеного Закону у разі придбання об`єкта приватизації на аукціоні, за конкурсом договір купівлі-продажу між покупцем і продавцем укладається не пізніш як у п`ятиденний термін з дня затвердження органом приватизації результатів аукціону, конкурсу.

Повноваження сільського, селищного, міського голови врегульовано ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідно ї ради.

Пунктом 43 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яка встановлює виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема щодо затвердження договорів, укладених сільським, селищним, міським головою від імені ради, з питань, віднесених до її виключної компетенції.

Виконавчий комітет Гадяцької міської ради, як колегіальний орган, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не наділений правом розпоряджатись майном територіальної громади та приймати відповідні рішення щодо майна.

Гадяцькою міською радою рішення щодо укладення договору з ОСОБА_1 не прийнято,дозвіл міському голові на укладення та підписання договору купівлі продажу комунального майна, а саме приміщення № 3 по АДРЕСА_2 не надано.

23 січня 2020 року Рішенням господарського суду Полтавської області (Справа № 917/419/19) частково задоволено позов ОСОБА_1 до Гадяцької міської ради Полтавської^ області про скасування рішень та зобов`язання укласти договір купівлі-продажу нежитлового приміщення.

Рішенням Господарського суду від 23.01.2020 року визнано незаконним та скасовано рішення 29-ої сесії сьомого скликання Гадяцької міської ради від 15.02.2018р. "Про відмову в наданні дозволу ОСОБА_1 на викуп нежитлового приміщення №3 по АДРЕСА_2 . Визнано незаконним та скасовано Рішення 34-ої сесії сьомого скликання від 08.06.2018р. "Про визнання таким, що не підлягає використанню звіт про незалежну оцінку майна нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 . Відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання голови Гадяцької міської ради протягом десяти робочих днів з часу набрання чинності рішенням суду укласти з ОСОБА_1 , яка стала переможцем конкурсу, договір купівлі - продажу нежитлового приміщення №3 по АДРЕСА_2 Полтавської області , площею 67 кв.м.

На виконання Рішення господарського суду, було скасовано Рішення 29-ої сесії сьомого скликання Гадяцької міської ради від 15.02.2018р. "Про відмову в наданні дозволу ОСОБА_1 на викуп нежитлового приміщення №3 по АДРЕСА_2 , та рішення 34-ої сесії сьомого скликання від 08.06.2018 року "Про визнання таким, що не підлягає використанню звіт про незалежну оцінку майна нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

12.03.2020 року відбулася 58-а сесія Гадяцької міської ради 7 скликання, на розгляд якої було винесено проект рішення « Про приватизацію нерухомого майна шляхом викупу та уповноваження міського голови на підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна», яким обумовлювались умови продажу нежитлового приміщення №3, що знаходиться по АДРЕСА_2 громадянці ОСОБА_1 .

Регламентом Гадяцької міської ради, затвердженим рішенням 2 сесії Гадяцької міської ради сьомого скликання від 13.11.2015 (далі - Регламент) визначено, що кожен депутат міської ради має право одного голосу і голосує особисто (п.47 Регламенту), рішення міської ради в межах повноважень, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (крім рішень з процедурних питань та з питань порядку денного) приймаються, якщо за них проголосувала більшість загального (кількісного) складу міської ради (п.46 Регламенту).

Відповідно до протоколу, підсумки голосування з вищевказаного питання склали: «за» - 11 депутатів, «утримались» - 6 депутатів, «проти» - 2 депутати, міський голова - «за».

Вище вказаний проект рішення депутатами Гадяцької міської ради не підтримано.

16.03.2020 року ОСОБА_1 звернулась до сесії Гадяцької міської ради для прийняття відповідного рішення про надання їй дозволу на викуп приміщення.

Листом від 24.03.2020 року. Позивача по справі було повідомлено про те, що відповідно до Рішення сесії їй відмовлено, так як не отримано достатню кількість голосів.

Суд звертає увагу, що суди розглядають справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ГПК України випадках.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі №914/1128/16.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач, тобто, встановити чи є особа, за позовом якої порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність такого права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії) від зобов`язаних осіб. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення прав і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто, таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина друга статті 4 ГПК України).

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, яка відображена у постанові від 03.09.2019 у справі № 917/1258/18.

Заявлений у даній справі позов містить у собі вимогу зобов`язати Гадяцьку міську раду Полтавської області в особі посадових осіб виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області укласти договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №3 загальною площею 67.0 кв. м.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності, в тому числі належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбачено законодавством).

За положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 5 ГПК України) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Викладене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачено нормою матеріального права або договором.

Якщо ж законом або договором не передбачено способу захисту, який би ефективно захищав права, свободи чи інтереси позивача, суд може захистити їх у спосіб, що не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ГПК України).

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що застосовуючи спосіб захисту, що не суперечить закону і який ефективно захищає права, свободи чи інтереси позивача, на підставі ч. 2 ст. 5 ГПК України, господарський суд, враховуючи зміст права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, а також характер його порушення, невизнання або оспорення, у будь-якому разі не може втручатись у дискреційні повноваження органу, оскільки завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкую (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Класс та інші проти Німеччини», «Фадеева проти Росії», «Кумпене і Мазере проти Румунії», «Єрузалем проти Австрії», «Реквеньї проти Угорщини»).

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, з огляду на зміст позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.05.21

Суддя Киричук О.А.