ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Черкаси справа № 925/332/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: Драченко В.В. - адвокат за довіреністю;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" (м. Черкаси) до Будищенського психоневрологічного інтернату (с. Будище, Звенигородський район, Черкаська область) про стягнення 5 436,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5436,42 грн. з яких: 5 307,45 грн. основного боргу, 61,07 грн. пені, 53,07 грн. інфляційних втрат та 14,83 грн. як 3 % річних на підставі договору ЄЕТ-БПІ-ГАЗ-10/01/20 від 10.01.2020, укладеного між сторонами у справі.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в жодне засідання явку свого представника не забезпечив. Позов не визнає з підстав, що за спірний газ позивач не має права вимагати оплату, оскільки відповідач змінив газопостачальника у січні 2021 року.

В судовому засіданні 06.05.2021 в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У відповідності до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в їх сукупності, оцінивши доводи та заперечення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається наступне:

10.01.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" (далі -Постачальник, позивач по справі) та Будищенським психоневрологічним інтернатом ( далі - Споживач, відповідач у справі) було укладено договір № ЄЕТ-БПІ - ГАЗ-10/01/20 постачання природного газу ( а.с. 9-13), у відповідності до якого Постачальник зобов`язується протягом строку дії даного договору передавати Споживачеві товар у загальному потоці у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи по предмету: ДК 021:2015, код 09120000-6 - Газове паливо (природний газ), включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу, а Споживач зобов`язався приймати та оплачувати природний газ на умовах даного договору (п. 1.1. договору).

Договір вступає в силу з моменту підписання і діє в частині постачання природного газу до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до повного їх закінчення (п. 11.1. Договору).

Зазначені договірні відносини по своїй суті мають ознаки договору поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 712 Цивільного кодексу України). За змістом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Загальні умови виконання господарських зобов`язань визначені ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, згідно з якими суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. ст. 599, 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно п. 1.2. Договору поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2020 році у обсязі 70,0 тис. куб.м., в тому числі виходячи із нижчезазначеного помісячного обсягу:

- січень - 11,0;

- лютий - 11,0.;

- березень - 9,0.;

І квартал - 31,0.

- квітень - 5,0;

- травень - 1,0;

- червень - 0,5.;

ІІ квартал - 6,5.

- липень - 0,5;

- серпень - 0,5;

- вересень - 1,0;

ІІІ квартал - 2,0;

- жовтень - 7,5;

- листопад - 10,5;

- грудень - 12,5.

ІV квартал -30,5.

Ціна 1000 м. куб. природного газу на момент укладення даного договору становить 4499,00 грн. (чотири тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) з урахуванням ПДВ, у тому числі:

- ціна природного газу - 3749,17 грн. (три тисячі сімсот сорок дев`ять грн. 17 коп.) (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу);

- податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу - 749,83 грн. (сімсот сорок дев`ять грн. 83 коп.)

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 314 930,00 ( триста чотирнадцять тисяч дев`ятсот тридцять гривень 00 коп. ) з урахуванням ПДВ 52 488,33 (п`ятдесят дві тисячі чотириста вісімдесят вісім гривень 33 коп.)

Між сторонами у справі підписано ряд додаткових угод ( а.с. 14-21), а саме:

- додатковою угодою № 1 від 14.02.2021 ( а.с. 14) збільшено вартість газу до 4 948,50 грн. за 1000 куб.м.;

- додатковою угодою № 2 від вересня 2020 ( а.с. 15) визначено нову вартість природного газу з першого листопада 2020 року на рівні 5 400,00 грн. за 1000 куб. м.;

- додатковою угодою № 3 від 23.11.2020 (а.с. 16) збільшено вартість газу до 5 934,78 грн. за 1000 куб.м. з першого листопада 2020 року;

- додатковою угодою № 4 від 14.12.2020 ( а.с. 17) з 01 грудня 2020 року збільшено ціну газу за 1000 куб.м. до 6 525,00 грн.;

- додатковою угодою № 5 від 24.12.2020 (а.с. 18) зменшено ціну договору до 231 656,13грн.;

- додатковою угодою № 6 від 28.12.2020 (а.с. 19) продовжено дію договору до 31.01.2021;

- додатковою угодою № 7 від 19.01.2021 (а.с. 20) сторонами впроваджено формульний розрахунок ціни природного газу.

- додатковою угодою № 8 від 19.01.2021 ( а.с. 21) збільшено вартість газу за 1000 куб. м. до 8 004,00 грн.

За твердженням позивача відповідачем в січні 2021 року спожито 9,20073 тис. куб.м. газу на загальну суму 73 642,64 грн., що підтверджується актом прийому - передачі природного газу від 31.01.2021 (а.с. 22) підписаного обома сторонами.

За доводами позивача, з них 1,331415 тис. куб. м. є понаднормовим споживанням.

Відповідач здійснив частковий розрахунок за поставлений газ в сумі 62986,00 грн. (а.с. 69).

Залишок боргу за газ у відповідача становить 10 656,64 грн. з ПДВ (а.с. 26).

З акту звірки розрахунків (а.с. 27) та з доводів позивача вбачається, що у відповідача малася переплата за газ в сумі 5349,19 грн. за наслідками коригування ціни на газ (а.с. 65). Ці кошти позивачем зараховано в оплату послуг за газ за січень 2021.

Таким чином залишок заборгованості відповідача перед позивачем становить 5 307,45 грн. ( 73642,64-62 986,00 - 5 349,19).

Відповідно до п. 4.1. договору оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті на розрахунковий рахунок Постачальника у вигляді 100 % оплати до 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

Отже повну оплату за газ спожитий у січні відповідач повинен здійснити до 10 лютого 2021 включно.

Суд відхиляє заперечення відповідача проте, що постачальником газу в період з 27.01.2021 по 31.01.2021 для відповідача було інше товариство - ТОВ "Сервіс Груп Лтд" за договором від 26.01.2021 № 383/21 (а.с. 53).

При цьому суд виходить з такого:

За правилами розділу 8 договору між сторонами від 10.01.2020 (а.с. 12), зміні постачальника має передувати укладення договору постачання природного газу з новим постачальником та розірвання договору постачання природного газу з діючим постачальником або його призупинення в частині постачання природного газу у певному розрахунковому періоді, а також відсутність у Споживача простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим Постачальником. У разі наміру змінити постачальника, Споживач повинен виконати свої зобов`язання по розрахунках перед Постачальником за цим Договором та підписати з ним додаткову угоду про розірвання договору постачання газу або його призупинення в частині постачання з дати, з якої постачання природного газу буде здійснювати новий постачальник відповідно до умов, передбачених Правилами постачання природного газу.

Згідно п. 11.3. Договору всі зміни до нього оформляються письмовими додатковими угодами.

В справу сторонами не надано доказів, що ними було розірвано Договір № ЄЕТ-БПІ-ГАЗ-10/01/20 від 10.01.2020, або було призупинено постачання природного газу позивачем для відповідача у певні дати січня 2021 року.

Також відповідачем не надано доказів реального виконання на його користь Договору № 383/21 постачання природного газу від 26.01.2021 (а.с. 53) з боку ТОВ "Сервіс Групп Лтд" .

На виконання п. 4.2.1. цього договору між відповідачем та ТОВ "Сервіс Групп Лтд" було складено графік замовлення (бронювання) постачання газу на період з 27.01.21 року по 31.01.21 року включно в кількості 1750 м. куб. газу (а.с. 62).

Однак у справу не надано доказів постачання ТОВ "Сервіс Групп Лтд" на користь відповідача у справі вказаної кількості газу у період 27-31 січня 2021.

Відповідач не підписував з іншим постачальником, ніж позивач ТОВ "Євроенерготрейд", акту приймання-передачі природного газу за січень 2021.

Позивач доводить, що в період січня 2021 він був єдиним постачальником газу, відомості про якого внесено до інформаційної платформи в Реєстрі споживачів і це підтверджується відомостями з інформаційної платформи (а.с. 24).

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 N 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Згідно визначень із Кодексу ГРС інформаційна платформа - це електронна платформа оператора газотранспортної системи у формі веб-додатка в мережі Інтернет, створена відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Главою 4 розділу IV Кодексу ГТС встановлено вимоги до наповнення інформаційної платформи поточними та статистичними даними. Зокрема, вона має містити такі дані:

перелік точок входу/виходу до/із газотранспортної системи;

інформацію про всіх суб`єктів ринку природного газу, включаючи споживачів, яким в установленому порядку присвоєні ЕІС-коди;

інформацію про Реєстри споживачів постачальників.

ЕІС-код споживача та за наявності ЕІС-коди його точок обліку;

EIC-код фізичної точки виходу з газотранспортної системи;

дані закріплених за споживачем діючих постачальників та визначені ними періоди постачання;

дані щодо зміни постачальників із початку функціонування інформаційної платформи;

інформацію про прогнози споживання природного газу на кожну газову добу (D) для споживачів, по яких відбір/споживання не вимірюється щодобово;

інформацію про попередні обсяги споживання кожної газової доби (D);

інформацію про фактичне добове споживання;

інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця (М);

дані періодів відсутності у споживача закріпленого постачальника (за їх наявності) з початку функціонування інформаційної платформи;

дані періодів обмеження (припинення) газопостачання споживачу (якщо такі дані вносились по споживачу) з початку функціонування інформаційної платформи;

Оператор газотранспортної системи повинен вносити до інформаційної платформи актуалізовану інформацію щодо всіх точок входу/виходу до/із газотранспортної системи та інформацію про всіх суб`єктів ринку, з якими оператор газотранспортної системи уклав договір транспортування, у тому числі по прямих споживачах.

Оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором, повинні вносити до інформаційної платформи вище перелічену інформацію по всіх споживачах, підключених до газорозподільної системи, дані щодо операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів.

Постачальники відповідно до вимог цього Кодексу повинні вносити до інформаційної платформи інформацію щодо власних споживачів та періодів постачання їм природного газу; номінацій/реномінацій.

Отже інформаційна платформа містить остаточно достовірну інформацію про постачальника спірного газу, який складає предмет спору.

З метою перевірки доводів та заперечень сторін, суд витребував у ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" та у АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" відомості про те, хто є постачальником газу в період січня 2021 для Будищенського психоневрологічного інтернату (ЕІС код 56ХS0000359МХ00І) та в якому обсязі газ прийнято інтернатом в цей період; який обсяг газу за січень 2021 спожито Будищанським психоневрологічним інтернатом.

На запит суду АТ "Черкасигаз" надало суду копію акту приймання-передачі природного газу між АТ "Черкасигаз" та Будищанським психоневрологічним інтернатом про споживання відповідачем у січні 2021 газу в кількості 9200,73 м.куб., що підтверджує фактичний обсяг споживання газу.

З боку ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" суду надано відповідь від 29.04.2021 № ТОВ ВИХ -21-5030 з витягами з Інформаційної платформи про те, що споживач з ЕІС кодом 56ХS0000359МХ00І був закріплений в Інформаційній платформі в Реєстрі споживачів за постачальником ТОВ "Євроенерготрейд" (ЕІС код 56Х50Н) в період з 01.01.2021 по 31.01.2021 року. При цьому фактичний обсяг споживання природного газу споживачем з ЕІС код 56ХS0000359МХ00І -- Будищенський психоневрологічний інтернат - становить 9200,73 куб.м. в період з 01.01.2021 по 31.01.2021.

Отже, в Інформаційній платформі відомості про ТОВ "Сервіс Групп Лтд" як постачальника газу для відповідача у січні 2021 відсутні, і тому підтверджуються доводи позивача про те, що саме ним було поставлено природний газ у кількості 9200,73 куб.м. газу на користь відповідача у січні 2021.

Відповідач не спростував наявність у нього несплаченої заборгованості за газ, спожитий у січні 2021 року в сумі 5 307,45 грн.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Однак розмір пені при сплаті не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ.

В п. 6.2. договору сторони погодили, що у разі несплати або несвоєчасної сплати за спожитий газ у строки, зазначені в п. 4.1. даного договору, Споживач сплачує пеню у розмірі 0,1 % від суми заборгованості, за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Сума пені за прострочення термінів оплати за поставлений газ за період з 11.02.2021 по 16.03.2021 за розрахунками позивача становить 61,07 грн. (зворотній а.с. 30).

Розрахунок пені є вірним, доказів її сплати немає, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 61,07 грн. пені за період з 11.02.2021 по 16.03.2021.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 53,07 грн. інфляційних втрат та 14,83 грн. як 3 % річних (а.с. 30 з оборотом).

В порядку ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

За правильним розрахунком, перевіреним за програмою "Ліга-Закон", сума інфляційних становить 144,20 грн. за період з 11.02.2021 по 16.03.2021. Однак в цій частині позивач свої вимоги не змінив, тому суд приймає його розрахунок інфляційних в розмірі 53,07 грн.

Розрахунок 3% річних на цей же період є вірним в сумі 14,83 грн.

Заперечень проти розрахунків позивача по пені, інфляційних та 3% річних відповідач суду не надав, як і не надав доказів не існування боргу, який є підставою для їх нарахування.

Доказів проведення розрахунку за пенею, інфляційними та 3% річних у справу не подано, їх нарахування є обґрунтованим та підтвердженим обставинами справи, тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 61,07 грн. пені, 53,07 грн. інфляційних втрат, 14,83 грн. як 3% річних.

Отже, правомірність позову доведена зібраними у справі доказами, а тому позов слід задовольнити повністю і стягнути з відповідача на користь позивача 5 307,45 грн. залишку основного боргу за газ, 61,07 грн. пені, 53,07 грн. інфляційних втрат, 14,83 грн. як 3 % річних на підставі договору ЄЕТ-БПІ-ГАЗ-10/01/20 від 10.01.2020 року.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, оскільки позов задоволено повністю. з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. повністю.

При зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідача також і витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір якої позивачем вказано в сумі 8000,00 грн.

У відзиві на позов позивач просить стягнути вже лише 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження чого у справу подано в оригіналах та в копіях договір про надання правової допомоги № 25-01 від 20.01.21 (а.с. 33); ордер на адвоката Драченка Владислава Вікторовича; свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю; Акт від 07.04.21 наданих послуг (детальний опис робіт) № 1 до договору про надання правової допомоги № 25-01 (а.с. 76); рахунок на оплату № 43 від 07.04.2021 (а.с. 77) та платіжне доручення № 12481 від 07.04.21 про сплату коштів в сумі 3000,00 грн. на професійну правничу допомогу (а.с. 78).

Верховний Суд у постанові ВП ВС від 09.04.2019 року у справі № 826/2689/15, роз`яснив, що сторона, яка заявляє про відшкодування витрат на правничу допомогу, не зобов`язана доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі, до якого застосовуються загальні вимоги договірного права. За нормами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статті 28 Правил адвокатської етики (у редакції 2012 року) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

За умовами договору про надання правової допомоги від 20.01.21 (а.с. 33) позивач доручив, а Адвокатське об`єднання "Право, бізнес і фінанси" прийняло на себе зобов`язання всіма - законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених , оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Представництво інтересів Клієнта доручено адвокату Драченку Владиславу Вікторовичу (розділ І договору).

Згідно розділу 4 цього договору отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. Вартість послуг, наданих адвокатом, складає 1000 грн., але не більше 100 000,00 грн.

У відповідності до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать в т.ч. витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При задоволенні позову такі витрати покладаються на відповідача (ч. 4 ст. 129 ГПК).

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач у встановлений законом строк подав докази про розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката з поясненнями щодо видів робіт в межах цієї правничої допомоги (а.с. 76). До видів робіт в межах професійної правничої допомоги по справі № 925/332/21 адвокатом віднесена підготовча робота для складання позовної заяви, збір документів, аналіз судової практики, розрахунок штрафних санкцій, написання і подача позовної заяви, ознайомлення із відзивом на позов,

написання та подача відповіді на відзив, представництво інтересів клієнта в суді у справі № 925/332/21. Всього адвокатом витрачено 6 годин 40 хв, однак позивач просить стягнути лише 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду оприлюднено висновок про те, що у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги НЕ потрібен (ВС/КАС у справі № 640/18402/19 від 28.12.2020).

Відповідач не подав заперечень проти того, що адвокатом в межах розгляду даної справи надавалися послуги, які не стосуються справи № 925/332/21. Судом таких обставин також не встановлено.

У відповідності до ч. 4,5 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому чинним законодавством не встановлено нижньої межі, якої не можна порушувати при зменшенні розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

У відповідності до ч. 6 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач 12.04.21 (а.с. 79) подав суду клопотання про несмівмірність та недоведеність витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Доводи відповідача при цьому про невідповідність наданих документів позивачем в підтвердження оплати адвокатських послуг по даній справі через вади оформлення дати в реквізитах документів, суд відхиляє, оскільки такі помилки суд вважає за одрук.

Крім того, за правилами п.1) ч. 2 ст. 126 ГПК України відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу допомогу як сплачені, так і ті, що лише підлягають сплаті.

Відповідач просить суд застосувати ч. 7 ст. 129 ГПК України, якою передбачено, що якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Позивач пояснив, що орієнтовну суму відшкодування вартості витрат на професійну правничу допомогу було знижено до стягнення лише 3000,00 грн. з мотивів співмірності розміру цих витрат із складністю цієї справи та ціною позову.

Застосування ч. 7 ст. 129 ГПК України є правом, а не обов`язком суду.

У відзиві на позов (а.с. 42-45) відповідач просить суд врахувати, що первинно заявлена сума на правничу допомогу 8000,00 грн. є неспівмірною із складністю справи, ціна позову в якій становить 5 436,42 грн. та обсягом наданих адвокатських послуг.

Суд вважає, що і 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю справи та ціною позову. При цьому суд виходить з такого:

Спірні відносини сторін стосуються лише періоду січня 2021 року, відносини сторін унормовані господарським договором, обсяг спожитого газу підтверджено підписаним сторонами актом приймання-передачі природного газу, довідкою з Інформаційної платформи, яка встановлює остаточні відомості про споживача та постачальника газу і обсяг спожитого газу.

Спору по тарифах за газ, визначення розміру залишку основного боргу між сторонами немає.

Математичні розрахунки основного боргу, пені, інфляційних та 3% річних є вкрай простими, особливо враховуючи можливість застосування калькулятора програми Ліга-Закон чи іншої прогарами.

Виходячи з цього суд вважає, що правнича допомога у даній справі не потребувала значних витрат часу та зусиль адвоката, зокрема і не мала такої специфіки, що б потребувало дослідження значної кількості судової практики для її застосування при вирішенні спору.

Ціна позову складає 5436,42 грн. і 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу складають з цієї суми 55%, що є неспівмірним із незначною

за розміром ціною позову.

Відповідач є психоневрологічним інтернатом комунальної форми власності (підпорядкований департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної ради (а.с. 41), а тому не потребує доказування відсутність у нього бюджетних коштів для компенсації витрат на професійну правничу допомогу та навіть для компенсації судового збору на користь позивача.

З урахуванням викладеного, суд вважає співмірним до стягнення з відповідача розміром витрат позивача на професійну правничу допомогу лише 300,00 грн.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Будищенського психоневрологічного інтернату (ідентифікаційний код 03189825, с. Будище, Звенигородський район, Черкаська область) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" (ідентифікаційний код 40111046, м. Черкаси, вул. Надпільна, 261, офіс 7) - 5 307,45 грн. залишку основного боргу за газ, 61,07 грн. пені, 53,07 грн. інфляційних втрат, 14,83 грн. як 3 % річних на підставі договору ЄЕТ-БПІ-ГАЗ-10/01/20 від 10.01.2020 року та 2270,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору і 300,00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 08 травня 2021

Суддя Н.М. Спаських