ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2021 р. Справа№ 910/15418/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 27.04.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен-Харків"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 13.01.2021 (повний текст рішення складено 13.01.2021)

у справі №910/15418/20 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен-Харків"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Універсальна"

про стягнення 392188,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рошен-Харків" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Універсальна" про стягнення 392188,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору добровільного страхування наземного транспорту №3015/249/002487 від 07.10.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рошен-Харків" та Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "Універсальна", що зумовлено відмовою відповідача у виплаті страхового відшкодування позивачу у розмірі 375092,07 грн, також позивачем нараховано пеню за затримку платежу на 73 доби в розмірі 13691,15 грн.

У відзиві на позов відповідач заперечував проти позову, посилаючись на відсутність підстав для здійснення страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/15418/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що у Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Універсальна" не виникло правових підстав для здійснення страхового відшкодування, а відмова у виплаті такого відшкодування була законною та обґрунтованою, приймаючи до уваги, що водій ОСОБА_1 , працюючи в ТОВ "Рошен-Харків" заволодів застрахованим транспортним засобом шляхом зловживання довірою страхувальника та/або введенням в оману останнього, а також спрямував свої дії на настання страхового випадку. Крім того, оскільки вимоги про стягнення пені та витрати на проведення товарознавчого дослідження є похідними від основної вимоги позивача, в якій судом відмовлено, то вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 13691,15 грн та витрат на проведення товарознавчого дослідження у розмірі 3400,00 грн є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Не погодившись із вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Рошен-Харків" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення від 13.01.2021 у справі №910/15418/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, аналогічні тим, які викладено в позовній заяві. Також позивач вказував, що судом першої інстанції не з`ясовано обставин щодо відмови страховика за заявою страхувальника про виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням автомобіля в ДТП, яка відбулась 14.03.2020; не досліджено питання суми матеріального збитку та страхового відшкодування.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 було відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен-Харків" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/15418/20; призначено апеляційну скаргу до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судове засідання апеляційної інстанції 27.04.2021 представник позивача не з`явився.

Колегія суддів звертає увагу на те, що учасники у справі належним чином повідомлені про місце, дату і час судового розгляду, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення сторонам.

Враховуючи те, що явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представника позивача.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

07.10.2019 між ТОВ "Рошен-Харків" (як страхувальником) та ПрАТ "Страхова Компанія "Універсальна" (як страховиком) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3015/249/002487 (надалі - договір), відповідно до умов якого було застраховано належне ТОВ "Рошен-Харків" майно, а саме автомобіль CITROEN JUMPER, державний номер НОМЕР_1 . Вигодонабувачем за договором є ТОВ "Рошен-Харків".

Згідно Додатку №1 до договору страхування, страхова сума складає 700000,00 грн, франшиза за договором - 35000,00 грн.

14.03.2020 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля CITROEN JUMPER, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у якій було пошкоджено вищевказаний автомобіль ТОВ "Рошен-Харків".

Як зазначено у постанові Московського районного суду м. Харкова від 14.05.2020 у справі №643/4889/20 (провадження 3/643/1485/20), згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 371453 від 14.03.2020 ОСОБА_1 14.03.2020 о 21 годині 00 хвилин по пр. Московському, 32 в м. Харкові керував автомобілем «Citroen Jumper», державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд проводився за допомогою приладу Алкотест- 6810 Драгер АRBF-0426 у присутності двох свідків та його результат становить 1,26 % проміле алкоголю.

Цією ж постановою судом закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

17.03.2020 страхувальник звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування.

10.04.2020 ПрАТ «СК «Універсальна» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування за заявою від 17.03.2020, оскільки відповідно до п. 3.1. договору страховиком було прийнято рішення про невизнання страховим випадком заявленої події.

31.03.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій було викладено факт викрадення т/з громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та вказано про відсутність будь-яких наказів та дозволів з боку ТОВ "Рошен-Харків" щодо виїзду авто CITROEN JUMPER реєстр. НОМЕР_1 з території підприємства, до якої додано копію заяви поліції та копію акту прийняття заяви про порушення. Також в цій заяві страхувальник просив вважати даний випадок страховим випадком кваліфікованим як «незаконне заволодіння транспортним засобом».

04.05.2020 страховик надав офіційну відповідь на вищевказану заяву, відповідно до якої відмовив у здійсненні страхового відшкодування з огляду на положення пунктів 8.1.1.1., 3.1.14., 6.2.10., 11.1.1., 11.1.2. договору.

З довідок Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області від 13.04.2020 та 10.07.2020 вбачається, що 15.03.2020 було зареєстровано матеріали за повідомленням про незаконне викрадення ОСОБА_1 автомобіля «Citroen Jumper», держномер НОМЕР_1 (ЖЄО №4299) та 11.06.2020 було зареєстровано матеріали за заявою уповноваженої особи ТОВ «Рошен-Харків», яка просила вжити заходів до гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які 14.03.2020 заволоділи вищевказаним автомобілем (ЖЄО №10145).

Зі змісту наведених довідок вбачається, що СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області не вбачало підстав для внесення даного матеріалу до ЄРДР, а тому останнім було прийнято рішення про припинення подальшого розгляду та списання матеріалу ЖЄО №4299 та ЖЄО №10145 до справи згідно з Законом України «Про звернення громадян».

Позивач, звертаючись з позовом до суду, зазначав, що відповідач порушив умови договору страхування, а саме п. 6.1.2. договору, безпідставно відмовивши позивачу у виплаті страхового відшкодування за заявою, у якій було викладено факт викрадення ТЗ громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на умови договору, які не були порушені з боку страхувальника. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 375092,07 грн, пеню за затримку платежу на 73 доби у розмірі 13691,15 грн та витрати на проведення товарознавчого дослідження у розмірі 3400,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування; пункт 2 частини першої статті 980 ЦК України).

Згідно із ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Як встановлено вище, 31.03.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, у якій було зазначено про викрадення ТЗ CITROEN JUMPER реєстр. НОМЕР_1 громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та вказано про відсутність будь-яких наказів та дозволів з боку ТОВ "Рошен-Харків" щодо виїзду вказаного автомобіля з території підприємства, надано копію заяви поліції та копію акту прийняття заяви про порушення. Також в цій заяві страхувальник просив вважати даний випадок страховим випадком кваліфікованим як «незаконне заволодіння транспортним засобом».

Відповідно до підпункту 8.1.1. пункту 8.1. Договору при настанні страхових випадків за ризиками «незаконне заволодіння ТЗ» на підтвердження надаються наступні документи:

- належним чином завірена копія витягу з ЄРДР, що включає всі необхідні відомості;

- у разі встановлення винної особи - документ органу МВС або суду, що містить відомості про винну особу;

- у разі не встановлення винної особи - копії постанови (або довідка) органів МВС про прийняття рішення у кримінальному провадженні та оформленого у відповідності з вимогами КПК України Протоколу огляду місця події.

З наявної у матеріалах справи довідки Новобаварського ВП ГуНП в Харківській області від 10.07.2020 вбачається, що в ході перевірки встановлено, що раніше в Новобаварському ВП ГуНП в Харківській області за даним фактом вже було зареєстровано матеріал ЖЄО № 4290 від 15.03.2020 та ЖЄО № 8620 від 20.05.2020 , які не були внесені до ЄРДР в зв`язку з тим, що СВ Новобаварського ВП ГуНП в Харківській області не мало достатніх підстав для цього. 11.06.2020 до СВ Новобаварського ВП ГуНП в Харківській області повторно було направлено матеріали за скаргою уповноваженої особи ТОВ «Рошен-Харків» за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом належного ТОВ «Рошен-Харків», однак СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області не вбачає підстав для внесення даного матеріалу до ЄРДР».

Отже, відповідно до вищевказаної інформації, отриманої від Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області, не було підтверджено факту незаконного заволодіння транспортним засобом CITROEN Jumper, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також не було внесено відповідних відомостей в ЄРДР у зв`язку з відсутністю фактів, які підтверджують порушення закону.

Підстави для відмови страховика у здійсненні страхової виплати або страхового відшкодування встановленні статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України "Про страхування", згідно з якими страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 991 ЦК України та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про страхування" договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови (ч. 3 ст. 991 ЦК України).

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту незаконного заволодіння транспортним засобом CITROEN Jumper, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто не доведено настання страхового випадку, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно відмовлено у здійсненні страхового відшкодування.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на умови підпункту 3.1.14 пункту 3.1 договору, у відповідності до якого не визнаються страховими випадками і відповідно не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разі вчинення Страхувальником, його представником, водієм, особою, допущеною до керування ТЗ або іншими особами за їх вказівкою перелічених нижче дій: заволодіння ТЗ особами, яким Страхувальник довірив керування ТЗ, шляхом введення Страхувальника в оману, або зловживання довірою. А також використання ТЗ особами, яким було довірено ТЗ для виконання ремонтних робіт, мийки, хімчистки, технічного огляду, паркування тощо, якщо таке використання передбачено характером робіт, для яких вищезазначеним особам було довірено ТЗ.

При цьому, судом встановлено, що водій транспортного засобу CITROEN Jumper, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен-Харків" і, як стверджує позивач, заволодів транспортним засобом через зловживання довірою страхувальника та/або введенням в оману останнього.

Водночас, порушень норм законодавства з боку водія не було, що підтверджується довідкою з Новобаварського ВП ГуНП в Харківській області і відсутністю даних в ЄРДР.

Згідно з підпунктом 6. 2. 10. пункту 6.2. договору страхувальник зобов`язаний довести до відома осіб, допущених до керування ТЗ, умови цього договору та нести відповідальність за цим договором за їх вчинки, як за свої.

Відповідно до підпункту 11.1.1 пункту 11.1 договору підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є навмисні дії страхувальника (вигодонабувача або особи, допущеної до керування ТЗ), спрямовані на настання страхового випадку.

З огляду на викладене, враховуючи, що за твердженням позивача, водій ОСОБА_1 , працюючи на ТОВ "Рошен-Харків" заволодів застрахованим транспортним засобом шляхом зловживання довірою страхувальника та/або введенням в оману останнього, а також спрямував свої дії на настання страхового випадку, то у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» не виникло правових підстав для здійснення страхового відшкодування, а відмова у виплаті такого відшкодування була законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 375092,07 грн є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не з`ясовано обставин щодо відмови страховика за заявою страхувальника про виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням автомобіля в ДТП, яка відбулась 14.03.2020 є безпідставними, оскільки спір у даній справі виник щодо правомірності/неправомірності відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування саме за заявою про виплату страхового відшкодування, у якій було зазначено про викрадення транспортного засобу CITROEN JUMPER реєстр. НОМЕР_1 .

Позовні вимоги про стягнення у розмірі 13691,15 грн та витрат на проведення товарознавчого дослідження у розмірі 3400,00 грн не підлягають задоволенню, оскільки дані вимоги є похідними від основної вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування, в якій судом відмовлено.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен-Харків" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/15418/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рошен-Харків".

4. Матеріали справи №910/15418/20 повернути Господарському суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 17.05.2021.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

Т.П. Козир