РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2021Справа № 910/15616/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Н. Транс"

про стягнення 40 000,00 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" (далі - ТОВ "Бахмачгазбудсервіс", позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Н. Транс" (далі - ТОВ "Н. Транс", відповідач) про стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 40 000,00 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 06.08.2020 р. на поточний рахунок відповідача ним були перераховані грошові кошти у сумі 40 000,00 грн. з призначенням платежу: оплата за порошок мінеральний для асфальтобетонних сумішей згідно договору поставки № МП-01/08-1 від 01.08.2018 р. Однак, станом на дату вказаного платежу договірні зобов`язання між сторонами припинились у зв`язку із закінченням строку дії зазначеного договору, тому вказані кошти є безпідставно набутими ТОВ "Н. Транс", а значить - мають бути повернуті позивачу.

У позові, посилаючись на ст. 1212 ЦК України, ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти у сумі 40 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 р. вказаний позов був прийнятий до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 01.08.2018 р. між ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" (покупець) та ТОВ "Н. Транс" (постачальник) був укладений договір поставки № МП-01/08-1 (далі - договір). Відповідно до умов цього договору постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товар, а покупець зобов`язується приймати і оплачувати вартість вказаного товару на умовах цього договору (п. 1.1).

Одиниці виміру, ціна товару за одиницю, його асортимент визначаються в залежності від домовленості сторін: у специфікації, у накладних, у рахунку на оплату товару або видаткових накладних (п. 1.2 договору).

Сторони домовились про поставку товару відповідно до правил Інкотермс, в редакції 2010 року (п. 4.1 договору). Моментом поставки товару є момент передачі товару замовнику у пункті призначення, визначеному в п. 4.1.1 договору (п. 5.1 договору). За результатами приймання-передачі партії товару сторони підписують накладну (п. 5.6 договору).

Покупець сплачує вартість товару за цим договором шляхом 100 % оплати протягом 1 банківського дня з моменту поставки відповідної партії товару та підписання видаткової накладної (п. 6.2.1 договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 р. Якщо за один місяць до закінчення строку, вказаного в даному пункті, жодна сторона не надасть письмове повідомлення про розірвання даного договору, то договір автоматично продовжує свою дію на 1 рік на тих же умовах. Продовження дії договору оформлюється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 11.1).

Відповідно до п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як свідчать матеріали справи, 06.08.2020 р. ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" перерахувало на користь ТОВ "Н. Транс" грошові кошти у сумі 40 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 31933796 від 06.08.2020 р., призначенням платежу в якому зазначено: оплата за порошок мінеральний для асфальтобетонних сумішей згідно договору поставки № МП-01/08-1 від 01.08.2018 р.

При цьому ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" вказує, що договір, на виконання якого позивачем було перераховано вказані кошти, припинив свою дію 31.12.2019 р. та жодних додаткових угод про його продовження сторони не укладали, а тому, на думку позивача, кошти у сумі 40 000,00 грн. є безпідставно отриманими відповідачем.

Однак, суд не погоджується із такими доводами позивача та зазначає, що у пункті 11.1 договору сторони визначили термін дії договору - по 31.12.2018 р., а також передбачили автоматичне продовження його дії на 1 рік на тих самих умовах, якщо жодна сторона не надасть письмове повідомлення про розірвання даного договору.

У матеріалах справи відсутнє повідомлення будь-якої із сторін про розірвання договору поставки, а тому на час розгляду даної справи договір поставки № МП-01/08-1 від 01.08.2018 р. є діючим. Так само він діяв і станом на 06.08.2020 р., тобто на дату перерахування коштів позивачем у сумі 40 000,00 грн. При цьому, відсутність оформленої сторонами додаткової угоди про продовження терміну дії договору поставки не має значення, оскільки за умовами договору він продовжується автоматично за відсутності повідомлення сторін про його розірвання, що є основною умовою (підставою) для його розірвання.

Отже, судом встановлено, що грошові кошти у сумі 40 000,00 грн. були перераховані позивачем на підставі договору поставки № МП-01/08-1 від 01.08.2018 р. у якості попередньої оплати відповідно до п. 6.2.1 договору, а відтак - були набуті стороною зобов`язання на відповідній правовій підставі.

Постачальник (ТОВ "Н. Транс"), у свою чергу, зобов`язання за укладеним позивачем договором виконав неналежним чином, товар на вказану суму ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" не поставив.

20.08.2020 р. позивач звернувся до ТОВ "Н. Транс" з вимогою щодо повернення йому безпідставно перерахованих грошових коштів у сумі 40 000,00 грн., проте, вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

На підставі викладеного, суд не може погодитись з доводами позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України.

Так, відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зокрема, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Отже, за змістом статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України.

У даному випадку, судом встановлено, що грошові кошти у сумі 40 000,00 грн. були перераховані позивачем на підставі договору поставки № МП-01/08-1 від 01.08.2018 р., тому спірні правовідносини не регулюються статтею 1212 ЦК України, на яку посилався позивач, а позов має розглядатись на підставі норм зобов`язального права.

Так, відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки доказів належної поставки обумовленого товару на суму 40 000,00 грн. чи повернення покупцю вказаної суми, відповідач не надав, суд вважає, що вимоги ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" про стягнення коштів у сумі 40 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову усі витрати, пов`язані з розглядом спору, зокрема, по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Н. Транс" про стягнення коштів у сумі 40 000,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Н. Транс" (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. 12Г, офіс 1, ідентифікаційний код 40881179) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" (16500, Чернігівська обл., м. Бахмач, вул. Винниченка, 78, ідентифікаційний код 35800585) грошові кошти у сумі 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Повний текст рішення складений 7 травня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.