РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021Справа № 910/2494/21
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «МОНОЛІТ» (03065, місто Київ, ВУЛИЦЯ СВІТЛОГІРСЬКА, будинок 5/6, офіс 306)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКА-БУД» (03151, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛИНСЬКА, будинок 60, офіс 411) стягнення заборгованості у розмірі 152 734 грн. 74 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «МОНОЛІТ» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКА-БУД» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 152 734 грн. 74 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором на виконання робіт №22/02 від 22.02.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «МОНОЛІТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКА-БУД» про стягнення заборгованості у розмірі 152 734 грн. 74 коп. залишено без руху.

04.03.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.03.2021 року була направлена на адреси Сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 18.03.2021 року поштового відправлення уповноваженій особі Позивача та поверненням поштового конверту, надісланого на адресу Відповідача, у зв`язку з відсутністю адресата.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКА-БУД» є 03151, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛИНСЬКА, будинок 60, офіс 411.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №910/2494/21 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКА-БУД», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

22.02.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕКА-БУД» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «МОНОЛІТ» (Замовник) було укладено Договір на виконання робіт №22/02, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець здійснює виконання робіт по монтажу системи холодного водопостачання на об`єкті: офісне приміщення, розташоване за адресою: м. Київ, вул.Світлогорська, буд.5/6. (а.с. 19-21)

Відповідно до п.2.1 Договору Замовник зобов`язується сплатити Виконавцю вартість виконаних робіт у розмірі, на умовах і в порядку, передбачених в розділі 2 цього договору. Перелік і склад робіт, матеріали що застосовуються, обмовляється в Додатку № 1 до цього договору (технічні завдання, техніко-комерційні пропозиції, специфікації, кошториси, протоколи погодження договірної ціни), погоджених Сторонами 1 є невід`ємною частиною цього договору.

Документом, що підтверджує виконання послуг, є акт прийому-передачі виконаних робіт, підписаний представниками обох Сторін. (п.1.3 Договору)

Згідно з п.2.1 Договору вартість виконуваних робіт за цим договором становить орієнтовно 38517 грн. 58 коп. в т.ч. ПДВ 6419,59 грн. Вартість сформована на 22 лютого 2018р. Ціна на обладнання та матеріали може змінитися і коригується за погодженням обох сторін на момент формування рахунку на оплату.

При виконанні Виконавцем додаткових робіт, не передбачених пунктом 1.1. та іншої проектно-кошторисною документацією, додаткова оплата проводиться Замовником за ціною, вказаною в додатковій угоді, а термін виконання робіт продовжується на час їх надання. Всі зміни в обсязі робіт, термін їх виконання повинні бути узгоджені з Замовником в письмовому вигляді в порядку, встановленому в цьому договорі. (п.2.2 Договору)

У п.2.5. Договору передбачено, що оплата Замовником виконаних Виконавцем робіт, здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, згідно пред`явленим виконавцем рахунком-фактурою. Порядок оплати: обладнання та матеріали - 100% передплата, вартість виконаних робіт: 40% - передплата, 60% - оплачуються протягом 5 банківських днів, після підписання акту виконаних робіт.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що Виконавець зобов`язується виконати роботи протягом 10 банківських днів з моменту отримання передоплати за обладнання та матеріали.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами, взятих на себе зобов`язань за цим договором. (п.7.4 Договору)

У п.7.6 Договору передбачено, що Замовник має право розірвати в односторонньому порядку, з попереднім письмовим повідомленням Виконавця за 7 днів до передбачуваної дати розірвання без згоди на те іншої сторони, в разі затримки Виконавцем надання послуг з вини останнього більш ніж на 7 днів.

Додатком №1 до Договору на виконання робіт №22/02 від 22.02.2018 року Сторони визначили найменування, кількість, ціну, вартість робіт, загальну вартість робіт у розмірі 38517 грн. 58 коп. (а.с.22)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на виконання робіт №22/02 від 22.02.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «МОНОЛІТ» перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКА-БУД» грошові кошти у загальному розмірі 152 734 грн. 74 коп., що підтверджується платіжним дорученням №193 від 02.03.2018 р. на суму 14 818 грн. 26 коп., №194 від 06.03.2018 р. на суму 9 424 грн. 80 коп., №218 від 19.03.2018 р. на суму 14 137 грн. 20 коп., №245 від 28.03.2018 р. на суму 14 354 грн. 48 коп., №250 від 29.03.2018 р. на суму 30 000 грн. 00 коп., №284 від 10.04.2018 р. на суму 30 000 грн. 00 коп., №346 від 27.04.2018 р. на суму 20 000 грн. 00 коп., №360 від 02.05.2018 р. на суму 20 000 грн. 00 коп. із зазначенням призначення платежу: «оплата за матеріали, за монтаж згідно договору №22/02 від 22.02.2018 року.» (а.с.23-30)

08.01.2021 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №06/01-21 від 06.01.2021 року з вимогою повернути грошові кошти у розмірі 255301 грн. 16 коп., що підтверджується копіями фіскального чеку від 15.09.2020 р., рекомендованого повідомлення про вручення 18.09.2020 р. (а.с.25-29)

Листом №06/21 від 05.02.2021 року Позивач повідомив Відповідача про відмову від Договору на виконання робіт №22/02 від 22.02.2018 року та просив протягом 5 календарних днів повернути сплачені грошові кошти за договором, що підтверджується копіями фіскального чеку від 05.02.2021 р., опису вкладення у цінний лист, накладної. (а.с.36-37

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не були виконані роботи за договором та не повернуті сплачені грошові кошти у повному обсязі. Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов Договору Позивач просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКА-БУД» грошові кошти у розмірі 152 734 грн. 74 коп. на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «МОНОЛІТ» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на виконання робіт №22/02 від 22.02.2018 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на виконання робіт №22/02 від 22.02.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «МОНОЛІТ» перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКА-БУД» грошові кошти у загальному розмірі 152 734 грн. 74 коп., що підтверджується платіжним дорученням №193 від 02.03.2018 р. на суму 14 818 грн. 26 коп., №194 від 06.03.2018 р. на суму 9 424 грн. 80 коп., №218 від 19.03.2018 р. на суму 14 137 грн. 20 коп., №245 від 28.03.2018 р. на суму 14 354 грн. 48 коп., №250 від 29.03.2018 р. на суму 30 000 грн. 00 коп., №284 від 10.04.2018 р. на суму 30 000 грн. 00 коп., №346 від 27.04.2018 р. на суму 20 000 грн. 00 коп., №360 від 02.05.2018 р. на суму 20 000 грн. 00 коп. із зазначенням призначення платежу: «оплата за матеріали, за монтаж згідно договору №22/02 від 22.02.2018 року.» (а.с.23-30)

Згідно з п.2.1 Договору вартість виконуваних робіт за цим договором становить орієнтовно 38517 грн. 58 коп. в т.ч. ПДВ 6419,59 грн. Вартість сформована на 22 лютого 2018р. Ціна на обладнання та матеріали може змінитися і коригується за погодженням обох сторін на момент формування рахунку на оплату.

При виконанні Виконавцем додаткових робіт, не передбачених пунктом 1.1. та іншої проектно-кошторисною документацією, додаткова оплата проводиться Замовником за ціною, вказаною в додатковій угоді, а термін виконання робіт продовжується на час їх надання. Всі зміни в обсязі робіт, термін їх виконання повинні бути узгоджені з Замовником в письмовому вигляді в порядку, встановленому в цьому договорі. (п.2.2 Договору)

У п.2.5. Договору передбачено, що оплата Замовником виконаних Виконавцем робіт, здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, згідно пред`явленим виконавцем рахунком-фактурою. Порядок оплати: обладнання та матеріали - 100% передплата, вартість виконаних робіт: 40% - передплата, 60% - оплачуються протягом 5 банківських днів, після підписання акту виконаних робіт.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що Виконавець зобов`язується виконати роботи протягом 10 банківських днів з моменту отримання передоплати за обладнання та матеріали.

Згідно з частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Таким чином, враховуючи умови Договору на виконання робіт №22/02 від 22.02.2018 року, граничний строк виконання робіт Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕКА-БУД» на загальну суму в розмірі 152 734 грн. 74 коп. - 16.05.2018 року.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому, за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕКА-БУД» на виконання умов Договору на виконання робіт №22/02 від 22.02.2018 року зобов`язано було виконати роботи по монтажу системи холодного водопостачання на об`єкті: офісне приміщення, розташоване за адресою: м. Київ, вул.Світлогорська, буд.5/6 у строк по 16.05.2018 року.

Документом, що підтверджує виконання послуг, є акт прийому-передачі виконаних робіт, підписаний представниками обох Сторін. (п.1.3 Договору)

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відповідно до ст. 74-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження виконання Відповідачем робіт на суму в розмірі 152 734 грн. 74 коп. у строк по 16.05.2018 року шляхом підписання Сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт або відмови від їх підписання Позивачем.

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені статтею 849 ЦК України, відповідно до якої:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті).

Правовий аналіз положень статті 849 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідні правові наслідки такої відмови. При цьому, положення частин другої та четвертої статті 849 ЦК України містять дві самостійні підстави відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки таких дій.

Так, у випадку відмови замовника від договору на підставі частини другої вказаної статті, у зв`язку з порушенням підрядником строків виконання робіт, замовник має право на відшкодування збитків. Тоді як, частина третя цієї статті надає можливість замовнику відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, у зв`язку з неналежними виконанням робіт за договором.

Разом з цим, частина 4 вказаної статті передбачає окрему (самостійну) підставу для відмови замовника від договору, з можливістю виплати замовником підряднику плати за виконану роботу з відшкодуванням збитків підряднику, у зв`язку з розірванням договору.

З урахуванням наведеного та зважаючи на те, що спір у справі стосується саме повернення грошових коштів (попередньої оплати за договором підряду), у зв`язку з відмовою замовника від договору підряду, для правильного вирішення спору у справі пов`язаного з односторонньою відмовою замовника від договору підряду, необхідно достовірно з`ясовувати обставини, щодо підстав такої відмови, та з урахуванням положень статті 849 ЦК України, застосувати певні правові наслідки.

При цьому, при застосуванні положень вказаної статті слід також враховувати, що законність відмови замовника від договору підряду на підставі частин другої, третьої цієї статті у випадку недоведеності порушень умов договору підряду зі сторони підрядника не може "виправдовуватись" безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі частини четвертої цієї статті.

08.01.2021 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №06/01-21 від 06.01.2021 року з вимогою повернути грошові кошти у розмірі 255301 грн. 16 коп., що підтверджується копіями фіскального чеку від 15.09.2020 р., рекомендованого повідомлення про вручення 18.09.2020 р. (а.с.25-29)

Листом №06/21 від 05.02.2021 року Позивач повідомив Відповідача про відмову від Договору на виконання робіт №22/02 від 22.02.2018 року та просив протягом 5 календарних днів повернути сплачені грошові кошти за договором, що підтверджується копіями фіскального чеку від 05.02.2021 р., опису вкладення у цінний лист, накладної. (а.с.36-37

Суд звертає увагу, що листом №06/21 від 05.02.2021 року Позивач повідомив Відповідача про відмову від Договору на виконання робіт №22/02 від 22.02.2018 року, у зв`язку з невиконанням останнім робіт за договором у строки, передбачені Договором.

Частинами 2, 3 статті 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

У п.7.6 Договору передбачено, що Замовник має право розірвати в односторонньому порядку, з попереднім письмовим повідомленням Виконавця за 7 днів до передбачуваної дати розірвання без згоди на те іншої сторони, в разі затримки Виконавцем надання послуг з вини останнього більш ніж на 7 днів.

За таких обставин, Суд зазначає, що Позивачем вчинено односторонній правочин стосовно розірвання Договору, що є самостійною та достатньою підставою для припинення правовідносин сторін, а відтак, з урахуванням умов п. 7.6 Договір вважається розірваним за 7 днів до передбачуваної дати розірвання без згоди на те іншої сторони, тобто 12.02.2021 року.

Таким чином, станом на момент подання даного позову до суду сплив строк виконання Відповідачем робіт, а Договір припинив свою дію у зв`язку з його розірванням в односторонньому порядку Позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Враховуючи припинення Договору на виконання робіт №22/02 від 22.02.2018 року внаслідок його розірвання, а Відповідачем не доведено виконання робіт по договору на сплачену Позивачем суму попередньої оплати у розмірі 152 734 грн. 74 коп., Суд зазначає, що Відповідач зберігає грошові кошти у розмірі 152 734 грн. 74 коп. без достатніх правових підстав.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем його зобов`язань з виконання робіт за Договором та припинення дії такого Договору, Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення Відповідачем отриманої ним від Замовника попередньої оплати у розмірі 152 734 грн. 74 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «МОНОЛІТ» в розмірі 152 734 грн. 74 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив виконання робіт за Договором та не повернув сплачені грошові кошти в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 152 734 грн. 74 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКА-БУД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «МОНОЛІТ» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 152 734 грн. 74 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «МОНОЛІТ» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКА-БУД» (03151, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛИНСЬКА, будинок 60, офіс 411, Ідентифікаційний код юридичної особи 30779659) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «МОНОЛІТ» (03065, місто Київ, ВУЛИЦЯ СВІТЛОГІРСЬКА, будинок 5/6, офіс 306, Ідентифікаційний код юридичної особи 34484945) заборгованість у розмірі 152 734 (сто п`ятдесят дві тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 74 (сімдесят чотири) коп. та судовий збір у розмірі 2 291 (дві тисячі двісті дев`яносто одна) грн. 02 (дві) коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 11 травня 2021 року.

Суддя О.В. Чинчин