ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/965/20 (909/755/20)

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.

секретар судового засідання Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Товарної біржі "Буковинська універсальна біржа"

до відповідача: Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат"

до відповідача: Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України

про визнання права власності на кошти, зняття арешту з рахунку, стягнення коштів,

в межах справи № 909/965/20 про банкрутство ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат",

за участю:

від позивача: Черкез М. І.

від відповідача ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат": Матвіїв Б. М.

Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

Суть спору.

Товарна біржа "Буковинська універсальна біржа" звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про:

- визнання за позивачем Товарною біржею "Буковинська універсальна біржа" права власності на кошти в сумі 139214 грн 26 коп., які помилково перераховані платіжними дорученнями № 1874 від 17.03.20, № 1904 від 20.03.2020, № 1928 від 25.03.2020, № 1929 від 25.03.2020 отримувачу "Чернівецьке військове лісництво" на рахунок банківської установи АТ "Укрексімбанк" НОМЕР_1 , яке є відокремленим підрозділом Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат";

- зняття арешту у межах суми 139214 грн 26 коп. з розрахункового рахунку Чернівецького військового лісництва Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", в АТ "Укрексімбанк" МФО 322313;

- стягнення з Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" кошти в сумі 139214 грн 26 коп. на розрахунковий рахунок біржі № НОМЕР_2 МФО 356334 в Філії - Чернівецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" .

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходилась справа № 909/755/20 за позовом Товарної біржі "Буковинська універсальна біржа" до відповідачів ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання права власності на кошти, зняття арешту з рахунку, стягнення коштів.

У зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", з урахуванням ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд своєю ухвалою від 01.03.2021 прийняв справу № 909/755/20 до розгляду в межах справи № 909/965/20 про банкрутство ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 30.03.2021.

Протокольною ухвалою від 30.03.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 26.04.2021.

В судовому засіданні 26.04.2021 суд оголосив перерву до 28.04.2021.

Ухвалою від 21.12.2020, на підставі заяви позивача, суд витребував у АТ "Укрексімбанк" МФО 322313 розташованого за юридичною адресою: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, відомості про наявність на рахунку НОМЕР_3 коштів, перерахованих Чернівецьким обласним АТ "Ощадбанк" МФО 356334 платником - Товарна Біржа "Буковинська універсальна біржа" код ЄДРПОУ 356334 з рахунку НОМЕР_4 згідно платіжних доручень: № 1874 від 17.03.2020 на суму 7775,00 грн, яке отримано АТ "Укрексімбанк" 17.03.2020; № 1904 від 20.03.2020 на суму 73762,76 грн, яке отримано АТ "Укрексімбанк" 20.03.2020; № 1928 від 25.03.2020 на суму 32599,00 грн, яке отримано АТ "Укрексімбанк" 25.03.2020; № 1929 від 25.03.2020 на суму 25077,50 грн, яке отримано АТ "Укрексімбанк" 25.03.2020; а всього на суму 139214,16 грн.

На виконання вимог суду від філії АТ "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Чернівці надійшов лист № БТ/0710800/46-21 від 06.01.2021 (вх. № 672/21 від 18.01.2021) з інформацією про те, що на рахунках, вказаних в ухвалі, станом на 06.01.2021 кошти відсутні.

Позиції сторін щодо позову.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що;

- позивачу не було відомо про виділ Чернівецького військового лісництва з ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та створення ДП "Чернівецьке військове лісництво", як не було відомо і про зміну реквізитів останнього, оскільки ні банківська установа, ні Чернівецьке військове лісництво про такий факт позивачу не повідомили. Як наслідок мав місце факт помилкового перерахування коштів;

- грошові кошти в сумі 139214 грн 26 к. є власністю позивача та безпідставно утримуються під арештом Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в межах виконавчого провадження, боржником в якому виступає ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат".

Позиція позивача викладена у позовній заяві, відповіді на відзив № 010/21 Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 14.01.2021 (вх. № 581/21 від 15.01.2021), відповіді на відзив ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" № 042/21 від 11.02.2021 (вх. № 2268/21 від 12.02.2021).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити.

Відповідач ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" в судовому засіданні заперечив проти заявлених позовних вимог, просив в позові відмовити, враховуючи таке:

- Чернівецьке військове лісництво до 21.06.2019, як відокремлений підрозділ, входило до складу ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат";

- наказом Міністерства оборони України від 04.03.2019 № 94 прийнято рішення про реорганізацію ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" шляхом виділу з його складу відокремлених підрозділів, зокрема Чернівецького військового лісництва в порядку ст. 109 ЦК України.

- 21.06.2019 створено ДП "Чернівецьке військове лісництво";

- у договорі від 03.07.2019, який укладено між ДП "Чернівецьке військове лісництво" та Товарною біржею "Буковинська універсальна біржа" вказано нові реквізити ДП "Чернівецьке військове лісництво". З дня укладення цього договору позивачу було відомо як про виділ лісництва з підприємства так і про нові його реквізити. Тому, здійснюючи перерахунок коштів у березні 2020 року позивач свідомо перерахував кошти на рахунки, що вже не належали лісництву;

- ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" не заперечує права власності позивача на помилково зараховані кошти.

Позиція відповідача ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" викладена у відзиві на позовну заяву № 29 від 05.02.2021 (вх. № 1937/21 від 08.02.2021) та запереченнях на відповідь на відзив № 44 від 12.02.2021 (вх. № 2413/21 від 16.02.2021).

Крім того, в судовому засіданні відповідач заперечив проти стягнення з нього судових витрат понесених позивачем у даній справі з тих підстав, що спір виник внаслідок неправильних дій самого позивача.

Відповідач Івано-Франківський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився (явка не визнавалася судом обов`язковою), проте подав відзив на позов № 02-19/144283 від 17.12.2020 (вх. № 17798/20 від 17.12.2020), в якому просив в позові відмовити, враховуючи таке:

- арешт на рахунок ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", з якого позивач просить зняти арешт, державним виконавцем накладено у відповідності до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження";

- списання помилково зарахованих коштів з рахунку Чернівецького військового лісництва ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" відбулося для погашення заборгованості ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" в порядку визначених ст. 46 та 52 Закону України "Про виконавче провадження" черговості;

- вчинення державним виконавцем дій щодо накладення арешту та списання коштів на виконання судових рішень відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

30.11.2018 між Чернівецьким військовим лісництвом (замовник) та Товарною біржею "Буковинська універсальна біржа" (організатор) укладена угода № 015/18/108 на організацію та проведення аукціонних (публічних) торгів з продажу необробленої деревини та лісоматеріалів у 2019 році.

03.07.2019 між ДП "Чернівецьке військове лісництво" (замовник) та Товарною біржею "Буковинська універсальна біржа" (організатор) укладена угода № 001/19 на організацію та проведення аукціонних (публічних) торгів з продажу необробленої деревини та лісоматеріалів у 2019 році.

28.11.2019 між ДП "Чернівецьке військове лісництво" (замовник) та Товарною біржею "Буковинська універсальна біржа" (організатор) укладена угода № 016/19/61 на організацію та проведення аукціонних (публічних) торгів з продажу необробленої деревини та лісоматеріалів у 2020 році. У цій угоді вказаний такий рахунок замовника: НОМЕР_5 в АТ "Укрексімбанку", м. Чернівці.

Відповідно до аукціонних свідоцтв: № 4417 від 12.09.2019, № 4431 від 18.09.2019, № 4447 від 25.09.2019, № 4516 від 31.10.2019, № 4533 від 06.11.2019, № 4541 від 13.11.2019, № 4572 від 06.12.2019, № 4578 від 11.12.2019, № 4605 від 18.12.2019, № 4652 від 15.01.2020, № 4669 від 24.01.2020, № 4675 від 29.01.2020, № 4694 від 05.02.2020, № 4712 від 12.02.2020, № 4859 від 11.03.2020 продавцем необробленої деревини та лісоматеріалів за результатами проведених аукціонних торгів на електронному майданчику являється ДП "Чернівецьке військове лісництво" .

Як зазначає позивач на виконання договірних зобов`язань, зокрема по угоді від 03.07.2019, використовувались рахунки за старим стандартом балансових рахунків в установах банків. Станом на березень 2020 року та до цього часу, ані ДП "Чернівецьке військове лісництво" , ані банківська установа не повідомила його про зміни реквізитів рахунків за новим стандартом, а тому кошти позивачем були перераховані на старі рахунки.

Кошти в загальній сумі 139214 грн 26 к. згідно платіжних доручень № 1874 від 17.03.2020 на суму 7775 грн 00 к., № 1904 від 20.03.2020 на суму 73762 грн 76 к., № 1928 від 25.03.2020 на суму 32599 грн 00 к., № 1929 від 25.03.2020 на суму 25077 грн 50 к. було сплачено Чернівецькому військовому лісництву на рахунок НОМЕР_1 ().

Таку ж суму коштів було сплачено на рахунок ДП "Чернівецьке військове лісництво" UA0042365 () згідно платіжних доручень № 1939 від 27.03.2020 на суму 25077 грн 50 к., № 1940 від 27.03.2020 на суму 32599 грн 00 к., № 1941 від 27.03.2020 на суму 73762 грн 76 к., № 1942 від 27.03.2020 на суму 7775 грн 00 к.

Як зазначає позивач, вже після здійснення помилкових платежів було з`ясовано, що постановою заступника керівника Івано-Франківського міського відділу ДВС від 14.01.2019 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження за № 43824756 було накладено арешт на кошти в межах суми 4144254 грн 31 к., що містяться на всіх рахунках "Чернівецького військового лісництва" ДП "Івано-Франківський ліспромкомбінат" (ідентифікаційний код 21417690, вул. Федьковича, 83, с. Тисовець, Сторожинецький район, Чернівецька область) відкритих в АТ "Укрсоцбанк" МФО 300023 та АТ "Укрексімбанк" МФО 322313.

Позивач звертався до Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з листом № 135/20 від 31.03.2020 щодо помилково перерахованих коштів та просив зняти арешт на помилково перераховані кошти в сумі 139214 грн 26 к.

Листом № 02-19/63884 від 08.04.2020 орган державної виконавчої служби повідомив позивача, що підстави для зняття арешту з майна боржника визначені ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач звертався до АТ "Ощадбанк" з листом № 138/20 від 06.04.2020 щодо зміни номерів рахунків в базі кореспондентів.

АТ "Ощадбанк" повідомив позивача про те, що зміна формату рахунку ніяким чином не впливає на здійснення платежів, реквізити залишились вірними, як і вважав користувач (лист № 122.10-19/26141/2020-25/вих від 14.04.2020).

04.08.2020 позивач звертався до Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного Міжрегіонального управління МЮ України та ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" з претензією № 157/20 щодо повернення безпідставно набутих грошових коштів.

Представник позивача 04.08.2020 звертався з адвокатськими запитами до Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного Міжрегіонального управління МЮ України та ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" про надання інформації та витребування документів стосовно арешту рахунків.

ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" у листах № 219 від 11.08.2020 та № 221 від 12.08.2020 повідомив позивача про те, що: кошти в сумі 139214 грн 26 к. на його рахунки не надходили; відокремлений підрозділ підприємства - Чернівецьке військове лісництво на підставі наказу Міністерства оборони України № 94 від 04.03.2019 припинив свою діяльність 30.07.2019; на базі цього структурного підрозділу створена самостійна юридична особа - ДП "Чернівецьке військове лісництво".

Івано-Франківський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у листі № 02-19/102346 від 14.08.2020 повідомив позивача про те, що на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 43824756 щодо боржника ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат"; 14.01.2019 виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника; підстави для зняття арешту визначені ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

За змістом ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенція) кожному гарантується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При розгляді справ національні суди України застосовують положення Конвенції та практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) як джерело права, що передбачено ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно зі ст. 13 та 41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Крім того, в Україні відносини, пов`язані із набуттям, зміною, припиненням права власності та його захистом, зокрема, регулюються Цивільним і Господарським кодексами України.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України визначено зміст права власності, який полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. До регламентованих ЦК України способів захисту права власності належать: - визнання права власності (ст. 392); - витребування майна із чужого незаконного володіння, у тому числі від добросовісного набувача (ст. 387, 388); - усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст. 391); - заборона вчинення дій, які порушують право власності, або вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ст. 386); - визнання незаконним правового акта, що порушує права власника (стаття 393); - зобов`язання повернути потерпілому безпідставно набуте майно (ст. 1212, 1213) та інші.

За змістом статті 134 Господарського кодексу України (далі - ГК України) правовий режим власності та правові форми реалізації права власності у сфері господарювання визначаються цим Кодексом і законом.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Вказана норма встановлює право особи звернутися за захистом свого майнового права (права власності), коли таке право порушується або не визнається органом/особою, який/яка здійснює заходи примусового виконання, встановлені Законом України "Про виконавче провадження". Разом з тим, застосування вказаної норми можливе лише в тому разі, коли порушення права здійснюється органом примусового виконання.

В даному випадку, відповідач - Івано-Франківський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, виконуючи сукупність дій, визначених у Законі України "Про виконавче провадження", що спрямовані на примусове виконання постанови, наказів, виконавчого листа, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, виніс 14.01.2019 постанову про арешт коштів боржника ЗВП № 43824756, за якою накладено арешт на кошти в межах суми 4144254 грн 31 к., що містяться на всіх рахунках Чернівецького військового лісництва ДП "Івано-Франківський ліспромкомбінат" (ідентифікаційний код 21417690, вул. Федьковича, 83, с. Тисовець, Сторожинецький район, Чернівецька область) відкритих в АТ "Укрсоцбанк" МФО 300023 та АТ "Укрексімбанк" МФО 322313.

Позивачем до матеріалів справи не представлено доказів звернення до відповідних органів зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавців та посадових осіб державної виконавчої служби щодо винесення вище вказаної постанови.

Докази скасування або визнання незаконної постанови від 14.01.2019 у ЗВП № 43824756 також в матеріалах справи вістуні.

Зміст і поняття речей і майна, визначені в главі 13 ЦК України; зокрема, передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ст. 190). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).

При цьому, поняття грошей (грошових коштів) визначено у ст. 192 ЦК України, відповідно до якої законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Судом встановлено, що позивач просить визнати право власності на грошові кошти та зняти арешт з рахунку ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" в розмірі спірної суми.

Позовні вимоги в частині визнання права власності на грошові кошти підлягають дослідженню з огляду на те, що грошові кошти не визначені родовими ознаками, суд має дослідити чи спосіб захисту майнового права та інтересу відповідає ст. 16 ЦК України.

Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зі змісту наведених норм вбачається, що право вимоги майна у особи, яка набула його безпідставно, належить саме власнику такого майна за умови наявності у зобов`язаної особи такого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачами у даній справі відсутні договірні відносини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, на яку посилається позивач, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позов про визнання права власності спрямований на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання служить по-перше, підтвердження в судовому порядку своїх прав на майно шляхом подання належних і достатніх доказів, які достеменно підтверджують факт набуття права власності на законних підставах, і, по-друге, вичерпне спростування доводів третіх осіб, які оспорюють або не визнають право власності позивача.

Тобто у даній нормі йдеться про визнання права власності, яка не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує право власності.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачі не оспорюють право власності позивача на його кошти, що були помилково перераховані.

Однак, повернення вказаних коштів неможливе, оскільки рахунок, на який надійшли кошти, є арештованим на підставі постанови про арешт коштів боржника від 14.01.2019, прийнятої заступником керівника Івано-Франківського міського відділу ДВС при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження за № 43824756.

Як зазначено судом вище, обґрунтовуючи поданий позов, позивач посилався на те, що грошові кошти в сумі 139214 грн 26 к. є власністю позивача, однак безпідставно набуті ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та перебувають під арештом, накладеним в межах виконавчого провадження, боржником, за яким є саме ліспромкобінат.

Зважаючи на те, що розпорядником коштів після накладення арешту є Івано-Франківський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України позивач заявляє до нього вимоги про зняття арешту.

При цьому позивачем не надано належних доказів порушення його прав державною виконавчою службою.

Суд зазначає, що посилання позивача у позовній заяві на норми цивільного законодавства щодо захисту права власності не заслуговують на увагу, оскільки заявлений позивачем речовий спосіб захисту - визнання права власності за своєю правовою природою спрямований на відновлення порушеного (оспорюваного) права стосовно майна, якому властиві ознаки індивідуально визначеної речі. Натомість грошові кошти на рахунку особи (безготівкові гроші), право власності на які просить визнати позивач, за своєю природою не наділені родовими ознаками, а отже застосування такого способу захисту, як визнання права власності, в даному випадку є неприпустимим.

При цьому, позивач не обґрунтував правомірність застосування заявленого способу захисту та його ефективність (можливість реального відновлення порушеного права), а саме досягнення кінцевої правової мети звернення з даним позовом до суду - реальне (фактичне) повернення коштів позивачу, оскільки заявлені в позові вимоги не пов`язані з настанням таких наслідків.

За змістом позовної заяви вбачається, що позивач, обґрунтовуючи підставу позову, послався на ст. 1212 ЦК України, однак предмет позову, який визначений позивачем (визнання права власності на грошові кошти у розмірі 139214 грн 26 к. та зняття арешту з вищевказаних грошових коштів) не має жодного відношення до регулювання спірних відносин на підставі глави 83 ЦК України, оскільки положення ст. 59, 60 Закону України "Про виконавче провадження" не врегульовують відносини, пов`язані з набуттям майна без достатньої правової підстави.

Виходячи з аксіоми цивільного судочинства jura novit curia - "суд знає закон", при розгляді справи суд дійсно повинен надати правильну правову кваліфікацію відносинам сторін, яка проте не може бути застосована судом для вирішення спору по суті за відсутності відповідних позовних вимог позивача у справі, оскільки інший підхід суду порушив би принцип диспозитивності судового процесу та правомірні очікування як позивача (який звертається саме з певним чином обґрунтованою в правовому аспекті вимогою), так і відповідача (який заперечуючи проти позову наводить доводи саме щодо тих підстав та обґрунтувань, які наводяться позивачем у справі).

В даному випадку, позивач сформував позовні вимоги чітко та якісно, а саме: визнання права власності на грошові кошти у розмірі 139214 грн 26 к. та зняття арешту з вищевказаних грошових коштів, а суд в силу імперативних приписів процесуального законодавства не має права втручатись у права та обов`язки позивача, визначаючи замість останнього належний та ефективний спосіб захисту.

Тому, вимоги про визнання права власності на грошові кошти та зняття арешту суд визнає необґрунтованими.

Що стосується стягнення коштів з ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", суд зазначає таке.

В період 2018 - 2019 року між Товарною біржею "Буковинська універсальна біржа" та Чернівецьким військовим лісництвом ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", а згодом ДП "Чернівецьке військове лісництво" укладались угоди на організацію та проведення аукціонних торгів.

Зокрема, починаючи з 21.06.2019 ДП "Чернівецьке військове лісництво" самостійно укладало угоди з Товарною біржею "Буковинська універсальна біржа", як з самостійною юридичною особою, створеною шляхом виділу зі складу ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" на підставі наказу Міністерства оборони України від 04.03.2019 № 94.

Так, у березні 2020 року мав місце факт перерахуванням позивачем коштів на рахунки вже неіснуючого Чернівецького військового лісництва, що входило до складу ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат".

Як наслідок кошти отримано ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", як особою, до складу якої входило лісництво, оскільки самого відокремленого підрозділу на той час не існувало.

Як встановлено судом 14.01.2019 було винесено постанови про арешт коштів боржника ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та його структурних підрозділів, зокрема арештовано й рахунки Чернівецького військового лісництва, та надіслано банкам для примусового виконання.

Частина 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника-юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником-юридичною особою через свої філії, представництва, та інші відокремлені підрозділи.

25.01.2019 року на адресу відділу ДВС надійшла відповідь з АТ "Укрексімбанку" про прийняття зазначеної постанови до виконання.

Тобто кошти від позивача поступили вже на арештовані рахунки ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат".

В подальшому державним виконавцем виносились платіжні вимоги про списання коштів, а саме: платіжна вимога № 135 від 05.02.2019, платіжна вимога № 279 від 27.06.2019 року.

02.04.2020 до відділу ДВС від імені Товарної біржі "Буковинська універсальна біржа" надійшло звернення щодо зняття арешту на помилково перераховані кошти. 08.04.2020 року підготовлено та направлено відповідь на дане звернення, в якій зазначено підстави зняття арешту з коштів боржника (копії додаються).

Платіжною вимогою № 43824756 від 27.04.2020 з арештованого рахунку № НОМЕР_6 в АТ "Укрексімбанк", який належить Чернівецькому військовому лісництві ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" списано кошти в сумі 184488 грн 56 к.

З урахуванням черговості задоволення вимог стягувачів , в порядку ст. 46 ЗУ "Про виконавче провадження" стягнуті кошти були розподілені по виконавчому листу № 344/15989/19 виданому 16.03.2020 Івано-Франківським міським судом про стягнення з ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 07.08.2019 по 11.12.2019 у розмірі 145982 грн 70 к. з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів, та частково погашено заборгованість в сумі 24278 грн 59 к. по виконавчому листу № 344/15986/19 виданому 26.03.2020 Івано-Франківським міським судом про стягнення з ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 07.08.2019 по 11.12.2019 у розмірі 70543 грн 80 к. з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів.

Оскільки кошти, які були помилково зараховані на рахунок ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", а згодом скеровані на погашення боргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який виник перед ними у ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", саме ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" повинен повернути їх позивачу.

Не беруться судом до уваги доводи позивача про те, що розрахунки відбувалися по договору від 03.07.2019 в оскільки на момент проведення оплати позивачу було відомо як про факт реорганізації ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", так і про факт створення ДП "Чернівецьке військове лісництво", оскільки 03.07.2019 угода укладалася вже з ДП "Чернівецьке військове лісництво".

Так, угоди від 03.07.2019 та 28.11.2019 містять один і той самий рахунок ДП "Чернівецьке військове лісництво" у різних форматах.

АТ "Ощадбанк" повідомив позивача про те, що зміна формату рахунку ніяким чином не впливає на здійснення платежів, реквізити залишились вірними, як і вважав користувач (лист № 122.10-19/26141/2020-25/вих від 14.04.2020).

Висновок суду.

В контексті наведеного позов підлягає частковому задоволенню, в частині вимог про визнання права власності на грошові кошти та зняття арешту в позові слід відмовити, в частині вимоги про стягнення коштів - задоволити.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Беручи до уваги той факт, що даний спір виник внаслідок неправильних дій позивача (помилкове зарахування коштів) судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу) понесені позивачем слід залишити за останнім.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Товарної біржі "Буковинська універсальна біржа" до відповідачів Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання права власності на кошти, зняття арешту з рахунку, стягнення коштів - задоволити частково.

В частині заявленої вимоги про визнання за позивачем Товарною біржею "Буковинська універсальна біржа" права власності на кошти в сумі 139214 грн 26 коп., які помилково перераховані платіжними дорученнями № 1874 від 17.03.20, № 1904 від 20.03.2020, № 1928 від 25.03.2020, № 1929 від 25.03.2020 отримувачу "Чернівецьке військове лісництво" на рахунок банківської установи АТ "Укрексімбанк" НОМЕР_1 , яке є відокремленим підрозділом Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" в позові відмовити.

В частині заявленої вимоги про зняття арешту у межах суми 139214 грн 26 коп. з розрахункового рахунку Чернівецького військового лісництва Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", в АТ "Укрексімбанк" МФО 322313 в позові відмовити.

В частині заявленої вимоги про стягнення з Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" коштів в сумі 139214 грн 26 коп. на розрахунковий рахунок біржі № НОМЕР_2 МФО 356334 в Філії - Чернівецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" позов задоволити.

Стягнути з Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" (вул. Л. Ребета, 6, м. Івано-Франківськ, 76014; ідентифікаційний код 08033772) на користь Товарної біржі "Буковинська універсальна біржа" (вул. Руська, буд. 248, м. Чернівці, Чернівецька область, 58023; ідентифікаційний код 36294186; розрахунковий рахунок біржі № НОМЕР_2 МФО 356334 в Філії - Чернівецьке обласне управління АТ "Ощадбанк") кошти в сумі 139214 (сто тридцять дев`ять тисяч двісті чотирнадцять) грн 26 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу) залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до п. п. 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.05.2021.

Суддя Т. В. Стефанів