ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" травня 2021 р. Cправа № 902/255/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Вінницького обласного центру зайнятості (вул. Стрілецька, 3-а, м. Вінниця, 21009)

до: Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області (вул. Тиверська, 32, смт Тиврів, Тиврівський район, Вінницька область, 23300)

про стягнення 6545,37 грн,

В С Т А Н О В И В :

Вінницьким обласним центром зайнятості подано позов про стягнення з Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг в розмірі 6545,37 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує на неповернення відповідачем незаконно отриманого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, які було виплачено гр. ОСОБА_1 під час перебування на обліку в Тиврівській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості внаслідок її поновлення на роботі за рішенням суду.

Ухвалою суду від 17.03.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/255/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Даною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі направлена на електронні адреси сторін, зокрема, на електронну адресу позивача, що вказана останнім у позовній заяві. При цьому ухвалу про відкриття провадження у справі, яка направлялася на адресу місцезнаходження відповідача, що значиться у ЄДРЮОФОП, повернуто на адресу суду із відміткою поштового відділення причин повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день прославлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Окрім того, суд зазначає, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі №902/255/21 офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, доступ до якого є безоплатним та цілодобовим.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін про судове провадження у даній справі.

Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

02.09.2020 гр. ОСОБА_1 звернулася до Тиврівської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного.

02.09.2020 згідно витягу з наказів Тиврівської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості ПК № 00002 ОСОБА_1 надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.11.2020 по справі №120/5100/20-а та постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2020 №120/5100/20-а відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 12.11.2020 Тиврівською районною державною адміністрацією видано наказ № 43-нк "Про поновлення на посаді ОСОБА_1 ".

Так, згідно з вказаним наказом ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника юридичного відділу апарату Тиврівської райдержадміністрації з 01.09.2020.

Відповідно до витягу з наказів Тиврівської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості ПК № 00002 припинено реєстрацію ОСОБА_1 12.11.2020 як безробітної та припинено виплату допомоги по безробіттю, у зв`язку з початком зайнятості особи (на підставі п. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення" - поновлення на роботі за рішенням суду).

За весь час перебування на обліку в Тиврівській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості ОСОБА_1 була виплачена допомога по безробіттю у розмірі 6545,37 грн, що підтверджується довідкою - розрахунком за період з 02.10.2020 по 12.11.2020 (№45.01-49/1044-20 від 30.11.2020).

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 45.01-49/1043-20 від 30.11.2020, відповідно до якої просив останнього в добровільному порядку відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, які ОСОБА_1 отримала під час перебування на обліку в Тиврівській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості на загальну суму 6545,37 грн.

Реагування відповідача на вказану претензію матеріали справи не містять, при цьому згідно з довідкою Вінницького обласного центру зайнятості №07-50/1007-21 від 09.03.2021 про суму дебіторської заборгованості, що підлягає поверненню за Тиврівською районною державною адміністрацією Вінницької області числиться заборгованість в сумі 6545,37 грн (сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітній у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.11.2020 по справі №120/5100/20-а).

Несплата відповідачем вказаного забезпечення та вартості наданих соціальних послуг в сумі 6545,37 грн слугувала підставою для звернення Вінницьким обласним центром зайнятості із даним позовом до суду.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" та цього Закону.

Згідно з п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2014 № 90 "Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення" до внесення змін до Законів України "Про загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття" та "Про зайнятість населення" органи державної служби зайнятості продовжують виконувати завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття і фінансуються за рахунок і в межах коштів, передбачених у бюджеті Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Відповідно до Положення про Тиврівську районну філію Вінницького обласного центру зайнятості, затвердженого наказом Вінницького обласного центру зайнятості від 10.10.2017 № 172, вказана філія утворена Вінницьким обласним центром зайнятості, є його окремим підрозділом, йому підпорядковується та є підзвітною.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 8 вказаного Закону Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Пунктом 8 ст. 1 Закону передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення", реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Отже, статтями 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, та обов`язок роботодавця сплатити суму виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 914/2087/17, від 06.07.2018 у справі № 921/220/17-г/16, від 09.07.2018 у справі № 914/1875/17, від 06.07.2018 у справі № 921/220/17-г/16, в яких зазначено, що за положеннями ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" саме судове рішення про поновлення на роботі може бути правовою підставою для стягнення з працедавця суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному.

Так, у постанові Верховного Суду від 06.07.2018 № 921/220/17-г/16 судом зроблено висновок, що обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду загальнообов`язкового державного страхування України на випадок безробіття вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає у тому випадку, якщо невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що роботодавці - це підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

У даному випадку саме Тиврівська районна державна адміністрація по відношенню до ОСОБА_1 є роботодавцем у розумінні ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тому саме на відповідача покладено обов`язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

На час розгляду справи доказів перерахування коштів в сумі 6545,37 грн на користь Вінницького обласного центру зайнятості відповідачем не надано.

Разом з тим, сума виплаченого позивачем забезпечення у розмірі 6545,37 грн ОСОБА_1 під час перебування на обліку в центрі зайнятості у період з 02.09.2020 по 12.11.2020 як безробітної, підлягає відшкодуванню відповідачем відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", оскільки із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, факт існування обов`язку відповідача перед позивачем щодо повернення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг в розмірі 6545,37 грн слідує з положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду відзиву чи доказів в спростування позовних вимог.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

В силу приписів ст. 129 ГПК України витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача в сумі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Тиврівської районної державної адміністрації (вул. Тиверська, 32, смт Тиврів, Тиврівський район, Вінницька область, 23300; ) на користь Вінницького обласного центру зайнятості (вул. Стрілецька, 3-а, м. Вінниця, 21009; ; р/р UA4102001; Банк - Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 899998; призначення платежу: повернення допомоги по безробіттю у зв`язку з поновленням на роботі) 6545,37 грн - виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг.

3. Стягнути з Тиврівської районної державної адміністрації (вул. Тиверська, 32, смт Тиврів, Тиврівський район, Вінницька область, 23300; ) на користь Вінницького обласного центру зайнятості (вул. Стрілецька, 3-а, м. Вінниця, 21009; ; р/р UA0706358; Банк - Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172; призначення платежу: повернення судового збору) 2270 грн - витрат на сплату судового збору.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відповідні адреси електронної пошти: ; .

Повне рішення складено 14 травня 2021 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2, 3 - позивачу - вул. Стрілецька, 3-а, м. Вінниця, 21009; ;

4, 5 - відповідачу - вул. Тиверська, 32, смт Тиврів, Тиврівський район, Вінницька область, 23300;

.