ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2021 року м.Харків Справа № 913/156/21
Провадження №18/913/156/21
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мікс Маркет», м. Сєвєродонецьк Луганської області
до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Ойлнафтахім», м. Сєвєродонецьк Луганської області
Суддя Корнієнко В.В.
Без виклику учасників справи.
Зокрема позивач у позовній заяві вказав наступне:
- між ТОВ «МІКС МАРКЕТ» та ТОВ «ОЙЛНАФТАХІМ» укладено договір поставки від 20.05.2015 № 20-05-Ойл (надалі Договір);
- договір є діючим згідно умов пунктів 8.1. та 8.2., як такий що автоматично продовжується на один календарний рік, якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення строку його дії не повідомить другу сторону в письмовій формі про розірвання договору;
- відповідно до умов п. 4.3. Договору ТОВ «МІКС МАРКЕТ» здійснило попередню оплату за оливи мастильні М10Г2К і М10ДМ платіжним дорученням від 12.09.2019 № 2178 на суму 173088,00 грн;
- за умовами п. 2.6. Договору ТОВ «ОЙЛНАФТАХІМ» повинно було здійснити поставки оливи протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання попередньої оплати;
- більше поставок оливи ТОВ «ОЙЛНАФТАХІМ» до теперішнього часу не здійснювало;
- останній акт звіряння з використанням електронного підпису ТОВ «ОЙЛНАФТАХІМ» підписало 31.10.2020;
- відповіді на лист від ТОВ «ОЙЛНАФТАХІМ» не надійшло, грошові кошти не повернуті.
Відповідач відзив на позовну заяву суду не подав.
07.05.2021 на адресу господарського суду Луганської області повернулося поштове відправлення, яке було надіслане на адресу відповідача ухвала господарського суду Луганської області від 24.03.2021 якою було відкрито провадження у справі, рекомендоване повідомлення та конверт, з відміткою органу поштового зв`язку: за закінченням терміну зберігання.
Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021, справу передано на розгляд судді Корнієнко В.В.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 24.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/156/21.
На підставі ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:
Фактичні обставини встановлені судом:
- між ТОВ «МІКС МАРКЕТ» (далі покупець, позивач) та ТОВ «ОЙЛНАФТАХІМ» (надалі постачальник, відповідач) укладено договір поставки від 20.05.2015 № 20-05-Ойл (надалі Договір);
- відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується в порядку і на умовах цього договору поставити покупцю наступну продукцію виробничо-технічного призначення та оливи в асортименті: мастила в асортименті, товари авто хімії, автозапчастини, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити таку продукцію;
- згідно з п. 2.2. зобов`язання постачальника щодо поставки продукції (партії продукції) вважаються виконаними після підписання довіреною особою покупця видаткової накладної на продукцію (партію продукції);
- за умовами п. 2.6. Договору відповідач повинен був здійснити поставку оливи протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання попередньої оплати;
- пунктом 4.2. Договору встановлено, що ціна договору визначається за сумою належним чином оформлених видаткових накладних;
- відповідно до п. 4.3. Договору, покупець зобов`язаний перерахувати повну (100 %) передоплату за продукцію (партію продукції) на розрахунковий рахунок постачальника у розмірі, визначеному у рахунку-фактурі;
- в платіжних дорученнях на перерахування коштів за продукцію (партію продукції) покупець в обов`язковому порядку повинен вказувати номер та дату рахунка-фактури за який він розраховується (п. 4.4. Договору);
- Договір є укладеним з моменту його підписання та діє до 31.12.2017, але у будь-якому випадку, до завершення всіх взаєморозрахунків за даним Договором; якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору не повідомить другу сторону в письмовій формі про розірвання договору, строк його дії щоразу автоматично продовжується на один календарний рік (пункти 8.1. та 8.2. Договору);
- відповідач виставив позивачу рахунок від 11.09.2019 № 2019-2828 на оплату оливи М10Г2К та оливи М10ДМ на загальну суму 173088,00 грн;
- у вказаному рахунку відповідача зазначено, що він (рахунок) виставлений на підставі договору від 20.09.2018 № 09/2018ММ;
- позивач платіжним дорученням від 12.09.2019 № 2178 перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 173088,00 грн з призначенням платежу: сплата за оливу М10Г2К, оливу М10ДМ згідно рахунку від 11.09.2019 № 2019-2828;
- таким чином, позивач оплатив відповідачу вартість оливи, яка постачалася за договором від 20.09.2018 № 09/2018ММ;
- в період з 25.09.2019 по 24.02.2020 відповідач поставив позивачу оливу на загальну суму 130140,0 грн за видатковими накладними: від 25.09.2019 № 837; від 25.09.2019 № 838 ; від 09.10.2019 № 881; від 05.12.2019 № 1004; від 24.02.2020 № 17;
- у всіх вищевказаних видаткових накладних зазначено, що постачання оливи здійснюється на підставі договору від 20.09.2018 № 09/2018ММ;
- разом з цим, позивач у позовній заяві вказав, що вищенаведені господарські відносини (здійснення передоплати та постачання оливи) виникли між сторонами за позовом з договору поставки від 20.05.2015 № 20-05-Ойл;
- однак, у вказаному акті звіряння не вказано в результаті якої господарської діяльності (за якими саме договорами) виникла зазначена в акті заборгованість;
- відповіді на цей лист позивачу не надходило (за даними самого позивача).
Вказані фактичні дані підтверджуються письмовими доказами (завіреними копіями документів), які подані суду позивачем: договором поставки від 20.05.2015 № 20-05-Ойл; рахунком відповідача від 11.09.2019 № 2019-2828; платіжним дорученням позивача від 18.03.2021 № 600; видатковими накладними від 25.09.2019 № 837; від 25.09.2019 № 838; від 09.10.2019 № 881; від 05.12.2019 № 1004; від 24.02.2020 № 17; актом звіряння взаємних розрахунків за період: 01.01.2020 - 31.10.2020; листом позивача від 19.02.2021 № 33, описом вкладення в цінний лист, фіскальним чеком пошти від 22.02.2021.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України встановлено:
1. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
2. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення..
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).
Статтею 79 ГПК України визначено:
1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання..
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
В позовній заяві позивач також зазначив, що на виконання договору поставки від 20.05.2015 № 20-05-Ойл, відповідач поставляв йому відповідний товар (оливу).
Однак, позивач не подав суду доказів здійснення ним попередньої оплати саме за договором поставки від 20.05.2015 № 20-05-Ойл.
Позивач також не подав суду доказів одержання продукції за договором поставки від 20.05.2015 № 20-05-Ойл.
Додані до позовної заяви у якості доказів документи (рахунок на оплату, платіжне доручення, видаткові накладні) стосуються іншого договору, а саме договору 09/2018/ММ від 20.09.2018.
Доданий до позовної заяви акт звіряння взаємних розрахунків за період: 01.01.2020 - 31.10.2020 взагалі не має посилань на які-небудь договори.
Таким чином, позивач не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог (ч. 1 ст. 74 ГПК України).
За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.
Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України судові витрати (витрати на судовий збір) покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. У задоволенні позову відмовити повністю.
2. Судові витрати (витрати на судовий збір) покласти на позивача.
Датою ухвалення судового рішення є дата складання повного рішення 14 травня 2021 року. Рішення може бути оскаржене протягом 20 днів із вказаної дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Суддя В.В. Корнієнко