ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021м. ДніпроСправа № 904/2308/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув спір

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Комунсервіс" Межівської селищної ради, смт Межова, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 249 955,15 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 249 955,15 грн., що складають суму заборгованості за договором постачання природного газу № 3613/18-ТЕ від 09.10.2018.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині оплати за природний газ, поставлений йому в листопаді 2018- квітні 2019 року за договором постачання природного газу № 3613/18-ТЕ від 09.10.2018.

У відзиві на позов, відповідач визнає суму заборгованості у розмірі 249 955,15 грн., проте зазначає, що несвоєчасне погашення заборгованості сталося не з вини Комунального підприємства "Комунсервіс" Межівської селищної ради, оскільки джерелом оплати за спожитий природний газ є кошти отримані в якості оплати за спожиту теплову енергію, водопостачання та водовідведення зі сторони споживачів, в той час коли встановлені тарифи не відповідають дійсним витратам на надання визначених послуг.

Крім того, відповідач вказує на те, що господарська діяльність останнього протягом декількох років є збитковою у зв`язку з вищевказаним.

Погашення заборгованості можливе лише шляхом розстрочення суми боргу шляхом встановлення графіку погашення.

З огляду на викладене, відповідач просить позовні вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Ухвалою суду від 15.03.2021 відкрито провадження у справі. Враховуючи приписи ч. 13 ст. 8, ст. 12, ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги малозначний характер справи та незначну складність, її розгляд було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

З огляду на викладене та згідно з частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отриманий природний газ на підставі договору постачання природного газу № 3613/18-ТЕ від 09.10.2018.

09.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (даліПостачальник) та Комунальним підприємством "Комунсервіс" Межівської селищної ради (далі - Споживач) укладено договір № 3613/18-ТЕ постачання природного газу.

Відповідно до пункту 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (пункт 1.2. Договору).

Відповідно до пункту 2.1. Договору з урахуванням додаткових угод № 7, 8 Постачальник передає Споживачу в період з 01.10.2018 по 30.04.2019 року (включно) замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 44,673 тис.куб.метрів., у тому числі за місяцями, згідно з графіком, передбаченим цим пунктом.

Сторони домовились, що загальний обсяг (об`єм) природного газу, який Постачальник передає Споживачу в період з 01.10.2018 по 30.04.2019 (включно) визначається квітень 2019: 1,05 тис. куб.м.

У розділі 12 Договору, з урахуванням додаткової угоди № 4, сторони погодили, що Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника печаткою, і діє в частині постачання природного газу до 30.04.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно з пунктом 3.8. Договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

На виконання умов договору позивачем у період з листопада 2018 року по квітень 2019 року було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 310 311,41 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 42-47).

Вищевказані акти підписані повноважними представниками сторін без зауважень та скріплені печатками підприємств сторін.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано вимоги договору в частині виконання його зобов`язань за договором.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до пункту 6.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 40) оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткорвої поточної оплати протягом розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місцем постачання газу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Відповідач зобов`язання з оплати за переданий газ виконав неналежним чином, здійснивши розрахунки частково в сумі 60 356,26 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок (а.с. 48-55).

Доказів виконання зобов`язання з оплати за переданий газ в сумі 249 955,15 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд враховує, що за загальним правилом, передбаченим статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 509, 526, 610, 612 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства "Комунсервіс" Межівської селищної ради (52900, Дніпропетровська область, Межівський р-н, смт Межова, вул. Центральна, 8, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; ) 249 955,15 грн. основного боргу, 3 749,33 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги у порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.05.2021.

Суддя І.Ф. Мельниченко