ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/529/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

розглянувши справу № 916/529/21 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Безпечна" /, адреса - 19251, Черкаська обл., Жашківський р., с. Безпечна, вул. Центральна, 37, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1/

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Міт Лідер" /, адреса - 65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 17, оф. 6А/1/

про стягнення 23 913,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

01.03.2021 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Безпечна" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 548/21/ до товариства з обмеженою відповідальністю "Міт Лідер" про стягнення заборгованості за договором поставки № 2810193 від 28.10.2019 року, з яких:

- 19 480,39 грн. - основний борг;

- 1 258,41 грн. - інфляційне збільшення;

- 768,53 грн. - 3 % річних;

- 2 406,03 грн. - пеня;

та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача зобов`язань за договором поставки № 2810193 від 28.10.2019 року.

Позов пред`явлено на ст.ст. 525, 526, 625, 692, 712 ЦК України та ст. 232 ГК України.

Ухвалою суду від 03.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/539/21; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі № 916/539/21 від 03.03.2021 року направлялись учасникам справи в порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема відповідачу, за адресою, вказаною в позовній заяві (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 17, оф. 6А/1, яка є його місцезнаходженням, що підтверджується Витягом в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), про що свідчить відтиск штампу вихідної кореспонденції на зворотньому боці другої сторінки цих ухвал з зазначенням адреси відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення з позначкою на конверті „Судова повістка".

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

15.03.2021 року на адресу суду на адресу суду за вх. № 7791/21 повернулося поштового відправлення № 460 з ухвалою суду про відкриття провадження у справі, з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Також суд звертає увагу, що положеннями ч. 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового засідання зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою в вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за відповідною адресою не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду у справі № 910/15442/17 від 16.05.2018 року).

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.03.2021 року було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач, обізнаний про розгляд справи № 916/539/21, міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Додатково секретарем судового засідання було повідомлено відповідача засобами телефонного зв`язку про розгляд справи № 916/539/21.

Оскільки відповідач по справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено судом при безпосередньому дослідженні доказів, 28.10.2019 року між ТОВ «Безпечна» /продавець/ та ТОВ «МІТ ЛІДЕР» /покупець/ укладено договір поставки № 2810193, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця свиней товарних живою вагою та/або ВРХ (далі - товар), а покупець - прийняти та оплатити його згідно умов цього договору.

Згідно п. 3.2 договору, право власності на товар, поставка якого здійснюється за цим договором, переходить від постачальника до покупця з моменту підписання видаткової накладної на партію товару.

Ціна товару та орієнтовна вартість кожної партії товару визначається у видаткові накладній та/або рахунках-фактурах /п. 4.1 договору/.

Оплата за товар здійснюється шляхом перерахування покупцем на розрахунковий рахунок продавця грошових коштів або іншим шляхом за домовленістю сторін /п. 5.1 договору/.

Покупець зобов`язаний оплатити 100 % вартості товару до моменту його відвантаження продавцем /п. 5.2 договору/.

Відповідно до п. 6.1 договору, продавець надає покупцю (чи його представникові) наступні документи на товар, що постачається у відповідності до договору: рахунок-фактура; видаткову накладну; електронну податкову накладну, належним чином оформлену та зареєстровану в ЄДРПН у відповідності до податкового законодавства України; ветеринарне свідоцтво; реєстраційне свідоцтва (відомість на переміщення тварин); товарно-транспортна накладна.

У випадку прострочення оплати товару покупцем, покупець сплачує постачальнику неустойку у формі пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення /п. 7.3 договору/.

Договір вступає в силу з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2019 року. У випадку, якщо у сторін на момент закінчення терміну дії договору залишаються невиконаними договірні обов`язки та не задоволені законні вимоги, дія даного договору продовжується до повного виконання таких зобов`язань та задоволення вимог. У випадку, якщо за два тижні до закінчення строку дії даного договору, жодна із сторін не заявила про його припинення, то такий договір вважається пролонгованим на той самий строк, на тих самих умовах /п. 10.3 договору/.

Судом встановлено, що 01.11.2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 662 480,39 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 65 від 01.11.2019 року, довіреністю ТОВ «МІТ Лідер» № 3 від 28.10.2019 року, товарно-транспортною накладною № БП-65 від 01.11.2019 року та рахунком № 54 від 28.10.2019 року.

Позивачем до позовної заяви надано докази здійснення відповідачем часткової оплати товару за поставкою від 01.11.2019 року, а саме на суму 643 000,00 грн., що підтверджується дослідженими судом платіжними дорученнями № 1364 від 28.10.2019 року на суму 250 000,00 грн. та № 1371 від 31.10.2019 року на суму 393 000,00 грн.

Матеріали справи містять також податкові накладні, зареєстровані в ЄДРПН у відповідності до податкового законодавства України.

03.02.2021 року позивач направив на адресу відповідача претензію вих. № 2 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 19 480,39 грн.

Наявний у справі акт звірки за період з 01.01.2019 року по 03.02.2021 року в якості доказу судом не приймається, оскільки він підписаний позивачем в односторонньому порядку.

Доказів погашення вартості товару на суму 19 480,39 грн. матеріали справи не містять.

Оскільки, відповідач не здійснив оплату товару у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 19 480,39 грн відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Безпечна" в частині стягнення основного боргу цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 2 406,03 грн., 3 % річних та інфляційних втрат, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як зазначено судом вище, у випадку прострочення оплати товару покупцем, покупець сплачує постачальнику неустойку у формі пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення /п. 7.3 договору/.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за спірним договором становить 2 406,03 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного позивачем.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати за спірним договором становить суму у розмірі 768,53 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного позивачем.

Судом встановлено, що інфляційних втрат за прострочення оплати за спірним договором становить суму у розмірі 1 258,41 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного позивачем.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Безпечна" підлягають задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., що вбачається із платіжного доручення № 2393 від 22.02.2021 року.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Безпечна" у повному обсязі, судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. підлягає стягненню з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Міт Лідер".

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74, 129, 237-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Безпечна" - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Міт Лідер" /, адреса - 65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 17, оф. 6А/1/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Безпечна" /, адреса - 19251, Черкаська обл., Жашківський р., с. Безпечна, вул. Центральна, 37, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1/ заборгованість за договором поставки № 2810193 від 28.10.2019 року у розмірі 23 913,36 грн. /двадцять три тисячі дев`ятсот тринадцять гривень 36 копійок/, з яких: 19 480,39 грн. - основний борг; 1 258,41 грн. - інфляційне збільшення; 768,53 грн. - 3 % річних; 2 406,03 грн. - пеня.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Міт Лідер" /, адреса - 65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 17, оф. 6А/1/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Безпечна" /, адреса - 19251, Черкаська обл., Жашківський р., с. Безпечна, вул. Центральна, 37, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1/ судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. /дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 квітня 2021 р.

Суддя Н.Д. Петренко