УХВАЛА

м. Київ

12.05.2021Справа № 910/7510/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Присяжнюк Вікторії Станіславівни про забезпечення позову

у справі №910/7510/21

За позовом Фізичної особи-підприємця Присяжнюк Вікторії Станіславівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАЦІО"

про стягнення 161100,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Присяжнюк Вікторія Станіславівна звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАЦІО" про стягнення 161100,00 грн безпідставно отриманих коштів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачем 09.02.2021 та 19.02.2021 із власного банківського рахунку, за наслідком помилки бухгалтера та за відсутності будь-яких договірних або інших відносин із Товариством з обмеженою відповідальністю "СПАЦІО", перераховано на рахунок останнього грошові кошти у розмірі 161 100,00 грн.

Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти у сумі ціни позову 161100,00 грн, які облікуються на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАЦІО", у т.ч. на рахунок в АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м.Києві".

Подана заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідно до відомостей з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "СПАЦІО" має статутний капітал 1447,50 грн, єдиним засновником товариства є нерезидент України (Італія), товариство не володіє нерухомим майном, що не гарантує реального виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову та поновлення порушених прав позивача на повернення коштів.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається: у т.ч. одночастно з пред`явленням позову.

За змістом ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, у т.ч. накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В той же час, заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів, з якими приписи ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи заявника у даному випадку є лише його оціночними судженнями, побоюваннями, що не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті судом як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду по даній справі.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Присяжнюк Вікторії Станіславівни про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 233 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Присяжнюк Вікторії Станіславівни про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у визначеному розділом IV ГПК України порядку.

Дата підписання ухвали 12.05.2021.

Суддя О.М.Ярмак