ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

06 травня 2021 рокуСправа № 912/1347/21

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Форсаж" від 30.04.2021 про забезпечення позову у справі №912/1347/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Форсаж", 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 76

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Автотранс", 25014, Кіровоградська область, м. Кропивницький, проспект Інженерів, буд. 10-А

про стягнення 21 342,72 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Форсаж" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Автотранс" про стягнення грошових коштів з урахуванням штрафних санкцій та 36% річних у загальному розмірі 21 342,72 грн, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Договору поставки №1п10994 від 03.08.2020 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою від 06.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/1347/21 за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Одночасно з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Форсаж" подано до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на рухоме майно та грошові кошти ТОВ "Фенікс Автотранс" () в межах суми позовних вимог - 21 342,72 грн.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заявником до заяви додано платіжне доручення №714 від 30.04.2021, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

На виконання п. 6 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заявник зазначає, що пропозиції щодо зустрічного забезпечення відсутні.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову у даній справі позивач зазначає, що відповідно до доповідної записки співробітника ТОВ "Компанія "Форсаж", парк та офіс відповідача наразі не працюють, співробітників звільнено, розрахунки з контрагентами ТОВ "Фенікс Автотранс" припинило. За твердженням позивача, такий стан свідчить про ризик невиконання рішення суду у разі задоволення позову.

При розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Форсаж" про забезпечення позову господарський суд виходить з наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача чи іншого учасника справи з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, господарський суд враховує, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Водночас, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України обґрунтування необхідності та доцільності вжиття заходів забезпечення позову, який належить застосувати, покладено на заявника.

Так, згідно зі ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявником не зазначено та не додано доказів на підтвердження того, що відповідачем вчиняються відповідні дії, які спрямовані на знищення, зменшення, відчуження або передачу чи іншим чином реалізацію його майна, в тому числі відповідних грошових коштів.

При цьому, суд критично оцінює доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з посиланням на доповідну записку співробітника ТОВ "Компанія "Форсаж" щодо припинення діяльності відповідача з контрагентами, звільнення працівників тощо, що в подальшому може унеможливити виконання рішення суду у даній справі, оскільки відповідна інформація є непідтвердженими доказами припущеннями.

Отже, враховуючи вищевикладене, заявником у заяві про забезпечення позову не зазначено про наявність фактичних обставин, які були б підтверджені належними доказами, що утруднять чи унеможливлять виконання рішення суду у даній справі.

З огляду на наведене, у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки остання не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову, а, отже, в її задоволенні слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Судовий збір, згідно вимог статті 6 Закону України "Про судовий збір" та статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на заявника (позивача).

Керуючись ст. 136-137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Форсаж" про забезпечення позову від 30.04.2021 у справі №912/1347/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду.

Копії ухвали надіслати позивачу за адресою: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 76, представнику позивача на електронну пошту: та відповідачу за адресою: 25014, м. Кропивницький, пр-т Інженерів, будинок 10-Ата на електронну пошту .

Суддя В.Г. Кабакова