УХВАЛА

про заміну сторони правонаступником

м. Київ

31.03.2021Справа № 910/23882/14

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., за участю секретаря судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши матеріали

заяви Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" 04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 42

про заміну сторони (стягувача) правонаступником

у справі № 910/23882/14

За позовом Національної телекомпанії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Європіан Респонс"

про стягнення 321999,99 грн.

заінтересована особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9

Представник сторін:

Від заявника Новак А.А., довіреність № 04.1-8/2 від 04.01.2021;

Від стягувача не з`явилися;

Від боржника не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/23882/14 за позовом Національної телекомпанії України з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Європіан Респонс" про стягнення 321999 грн. 99 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року у справі № 910/23882/14 позов задоволено повністю, стягнуто з задовольнити повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Європіан Респонс" (04128, м. Київ, вул. Стеценко, буд. 19, офіс 68; ідентифікаційний код: 34731495) на користь Національної телекомпанії України (04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 42; ідентифікаційний код: 23152907) грошові кошти в розмірі 321999 (триста двадцять одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 99 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 6440 (шість тисяч чотириста сорок) грн. 00 коп.

На примусове виконання рішення у даній справі 12.12.2014 року Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва 28.12.2020 від Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" надійшла заява б/н від 21.12.2020 року про заміну сторони стягувача його правонаступником, відповідно до якої заявник просить суд замінити стягувача (позивача) у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.12.2014 року у справі №910/23883/14 з Національної телекомпанії України (ідентифікаційний код: 23152907) правонаступником - Акціонерним товариством "Національна суспільна телерадіокомпанія України" ().

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2020 року у зв`язку закінченням повноважень судді Отрош І.М. вищевказана заява була передана на розгляд судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2021 року розгляд заяви призначено на 25.02.2021 року.

Проте судове засідання, призначене на 25.02.2021 року не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Селівона А.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2021 року розгляд справи призначено на 31.03.2021 року.

У судове засіданні 31.03.2021 року з`явився уповноважений представник заявника.

Уповноважені представники стягувача та боржника в судове засідання не з`явилися.

Про дату, час і місце розгляду даної справи стягувач повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №: 203.

Копія ухвали суду від 05.03.2021, яка направлялась боржнику на вказану в заяві адресу: 04128, м. Київ, вул. Стеценко, 19 оф. 68 повернулась на адресу суду не врученою.

Судом доведено до відома, що до початку судового засідання 09.02.2021 року від заявника надійшла заява про долучення додаткових доказів; 17.02.2021 року від Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 63470966. Подані клопотання долучено судом до матеріалів справи.

Будь - яких інших заяв та клопотань процесуального характеру від сторін та заявника, окрім зазначених вище, станом на час проведення судового засідання 31.03.2021 року не надходило.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 334 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в судовому засіданні 31.03.2021 року за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника заявника, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року у справі № 910/23882/14 позов задоволено повністю, стягнуто з задовольнити повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Європіан Респонс" (04128, м. Київ, вул. Стеценко, буд. 19, офіс 68; ідентифікаційний код: 34731495) на користь Національної телекомпанії України (04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 42; ідентифікаційний код: 23152907) грошові кошти в розмірі 321999 (триста двадцять одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 99 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 6440 (шість тисяч чотириста сорок) грн. 00 коп.

На примусове виконання рішення у даній справі 12.12.2014 року Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

Наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України «Про реорганізацію Національної телекомпанії України» від 30.09.2016 № 177 припинено діяльність Національної телекомпанії України шляхом перетворення у Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України».

Відповідно до Закону України «Про суспільне телебачення і радіомовлення України», постанов Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 693 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» та від 05.08.2015 року № 567 «Про деякі питання утворення публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», Статуту Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 року № 1039, Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» є юридичною особою, що утворена шляхом перетворення Національної телекомпанії України. Телерадіокомпанія є правонаступником майна, прав та обов`язків Національної телекомпанії України, що припинила свою діяльність.

Згідно передавального акту необоротних активів, оборотних активів та зобов`язань, затвердженого наказом від 17.01.2017 № 3 Державного комітету телебачення і радіомовлення України, внаслідок реорганізації Національної телекомпанії України шляхом перетворення у Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» остання є правонаступником щодо всіх зобов`язань Національної телекомпанії України, щодо всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами, перелік яких міститься у додатках до нього.

В подальшому, Постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2020 № 737 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1039, якою затверджено Статут товариства та з назви і пункту 1 виключено слово «публічного».

Так, 07.09.2020 року відбулась державна реєстрація зміни найменування стягувача з Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на Акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України».

Таким чином, Акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» є правонаступником Національної телерадіокомпанії України, втому числі як стягувач за наказом Господарського суду міста Києва від 12.12.2014 року у справі № 910/23882/14.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні.

Так, за приписами п.2 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва, а згідно з статтею 514 Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Так, наказом Господарського суду міста Києва від 12.12.2014 у справі № 910/23882/14 визначено строк для пред`явлення до виконання протягом одного року до 12.12.2015 року.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє добровільно або під примусом дії на виконання рішення суду.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі.

Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження").

Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість "штучно" збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/10031/13.

При цьому судом враховано, що матеріали справи № 910/23882/14 містять докази переривання строку пред`явлення наказу до виконання, що підтверджується Постановою про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2020 року та постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 04.02.2021 року ВП № 63470966.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Так, згідно з вимогами статті 23 Закону № 606-ХIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Частинами 1, 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 1 статті 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього гак само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Крім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 по справі № 910/1972/17, за загальним визначенням правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки.

Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути: відповідний договір, на підставі якого воно виникло, передавальний акт чи розподільчий баланс, статут правонаступника.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні, яке випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

Тобто, у кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Згідно із ст. 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Отже, виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 334 ГПК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається перетворення кредитора, в тому числі в межах виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

З урахуванням викладеного та встановлених обставин щодо перетворення Національної телекомпанії України на Акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України», суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» та здійснення заміни стягувача у справі № 910/23882/14 з Національної телекомпанії України на Акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України».

Керуючись ст.ст. 233-235, 334, 357, 358 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 910/23882/14 задовольнити.

2. Здійснити заміну сторони (стягувача) - Національної телекомпанії України (04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 42; ідентифікаційний код: 23152907) на його процесуального правонаступника - Акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 42; ) у наказі Господарського суду міста Києва від 12.12.2014 року у справі № 910/23882/14.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 31.03.2021 року та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя А.М.Селівон