номер провадження справи 4/28/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2021 Справа № 908/499/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міського району електричних мереж, (юридична адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, поштова адреса: 72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Покровська, буд. 106)

до відповідача Фізичної особи-підприємця Єпіфанової Анжели Вікторівни, ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 2680,75 грн.

26.02.2021 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. № 54-33/1328 від 25.02.2021 (вх. № 528/08-07/21 від 26.02.2021) Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя в особі Мелітопольського міського району електричних мереж, м. Мелітополь Запорізької області до Фізичної особи-підприємця Єпіфанової Анжели Вікторівни, м. Мелітополь Запорізької області про стягнення 2680,75 грн. заборгованості за договором № 24 від 23.05.2017 на використання опор повітряних ліній електропостачання напругою 0,4-10 кВ для сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення, в тому числі 2572,78 грн. основного боргу за березень 2019 року - січень 2021 року, 23,70 грн. 3 % річних і 84,27 грн. інфляційних втрат.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 26.02.2021 справу № 908/499/21 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/499/21 в порядку спрощеного позовного провадження, справі присвоєно номер провадження справи 4/28/21, ухвалено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві та обґрунтовані посиланням на ст., ст. 11, 15, 16, 230, 509, 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст., ст. 173, 175, 230, 232 ГК України. Мотивуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що через порушення відповідачем умов договору № 24 від 23.05.2017 на використання опор повітряних ліній електропостачання напругою 0,4-10 кВ для сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення та положень чинного законодавства в частині своєчасної та повної оплати за надані послуги по використанню опор повітряних ліній електропостачання напругою 0,4-10 кВ для сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення у відповідача за період з березня 2019 року по січень 2021 року утворилася заборгованості в розмірі 2572,78 грн. За несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором позивачем відповідачу нараховані 3 % річних в розмірі 23,70 грн. і інфляційні нарахування в розмірі 84,27 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь 2572,78 грн. основного боргу за надані послуги за березень 2019 року - січень 2021 року, 23,70 грн. 3 % річних і 84,27 грн. інфляційних втрат. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 2270,00 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.03.2021 у справі № 908/499/21 відповідачу запропоновано у строк не пізніше 22.03.2021 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання, позивачу запропоновано у строк не пізніше 02.04.2021 подати письмову відповідь щодо відзиву на позовну заяву, оформлену згідно вимог ст. 166 ГПК України, а також запропоновано відповідачу у строк не пізніше 19.04.2021 подати заперечення на відповідь на відзив, оформлені відповідно до ст. 167 ГПК України.

22.03.2021 до служби діловодства господарського суду Запорізької області від відповідача на підставі ст., ст. 165, 251 ГПК України надійшов відзив на позовну заяву за вих. № б/н від 17.03.2021 (вх. № 5829/08-08/21 від 22.03.2021) в якому відповідач проти позову заперечив та зазначив, що договір № 24 від 23.05.2017 на використання опор повітряних ліній електропостачання напругою 0,4-10 кВ для сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення є строковим і його дія, з огляду на умови пункту 9.1 договору, припинилася з 23.05.2018, а тому вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги за вказаним договором за березень 2019 року - січень 2021 року та штрафних нарахувань за неналежне виконання грошових зобов`язань є безпідставними та такими ми, що не ґрунтуються на умовах договору. Також відповідач вважає, що про відсутність у нього обов`язку сплачувати борг за договором № 24 від 23.05.2017 на використання опор повітряних ліній електропостачання напругою 0,4-10 кВ для сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення свідчить лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2842/20.3/8-20 від 18.08.2020, в якому вказано, що він не повинен сплачувати за послуги з сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення, які визначені договором, для підключення торгівельного центру, розташованого за адресою м. Мелітополь, вул. О.Невського, буд. 31, на опорах 21,22,23,24,25,26,27,28 ПЛ ПЛ-0.4 кВ ТП 14 РбП ПАТ «Запоріжжяобленерго», оскільки позивач повинен внести зміни у договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та змінити межу балансової належності сторін. Також при ухвалені рішення у даній справі відповідач просить суд врахувати, що він не отримував акти наданих послуг та рахунки за спірний період. З урахуванням викладеного, відповідач просить суд в позові відмовити повністю.

Позивачем на підставі ст., ст. 166, 251 ГПК України подана відповідь на відзив на позовну заяву № 54-33/1734 від 25.03.2021 (вх. № 6242/08-08/21 від 26.03.2021), в якій позивач зазначає, що твердження відповідача щодо строку дії договору № 24 від 23.05.2017 на використання опор повітряних ліній електропостачання напругою 0,4-10 кВ для сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення є безпідставними, необґрунтованими та помилковими, оскільки відповідно до п. 9.2 договору він є пролонгованим і діючим. Також недоречним є посилання відповідача на висновки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, викладені в листі № 2842/20.3/8-20 від 18.08.2020, так як такі листи мають рекомендаційний характер та не є законодавчими актами. Щодо твердження відповідача про неотримання ним актів наданих послуг та рахунків за спірний період, то позивач зазначає, що відповідні документи за спірний період направлялися відповідачу з дотриманням вимог п., п. 4.1-4.4 договору та відповідні докази наявні в матеріалах справи. Враховуючи зазначене, позивач вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 02.04.2021 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. (ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України)

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 05.05.2021 (з урахуванням того, що 02, 03 і 04 травня 2021 року є святковими та вихідними днями).

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

23.05.2017 Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго», (Власник ОПЛ, позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем Єпіфановою Анжелою Вікторівною, (Власник ЕТП, відповідач у справі) укладено Договір на використання опор повітряних ліній електропостачання напругою 0,4-10 кВ для сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення № 24 (далі за текстом - Договір), відповідно до умов якого Власник ОПЛ надає Власнику ЕТП послуги з сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення для підключення торгівельного центру за адресою: м. Мелітополь, вул. О.Невського, 31, по опорах 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28 ПЛ 0,4 кВ ТП 14 РБ 11 ПАТ «Запоріжжяобленерго» (надалі послуги), а Власник ЕТП за оплату здійснює на цих опорах підвіску 0,20 км ліній електромереж технологічного призначення. Власник ЕТП вводить лінії електромереж технологічного призначення, про що складається та узгоджується сторонами відповідний акт вводу. (пункти 1.1 і 1.2 Договору)

Відповідно до п. 9.1 Договору він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє протягом року.

За умовами п. 9.2 Договору строк його дії продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не заявить письмово іншій стороні про своє небажання продовжити дію Договору не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку його дії.

Сторонами доказів розірвання, припинення чи визнання недійним Договору суду не надано.

За таких обставин, судом встановлено, що Договір на використання опор повітряних ліній електропостачання напругою 0,4-/10 кВ для сумісного підвісу оптоволоконних ліній № 24 від 23.05.2017 пролонговувася щороку на кожний наступний рік на тих самих умовах і на теперішній час є діючим, чим повністю спростовуються доводи відповідача, що строк дії цього Договору припинився.

Пунктами 3.1, 3.2 Договору сторони узгодили, що згідно наказу ВАТ «Запоріжжяобленерго» № 503-од від 12.09.2016 місячна плата за 1 км сумісного підвісу на повітряних лініях 0,4-6,0 кВ технологічних мереж складає 301,96 грн. з ПДВ, загальна вартість послуг, передбачених Договором, становить 60,39 грн. в т.ч. ПДВ на місяць. Розрахунок та розмір щомісячної оплати за послуги визначені у Додатку № 1 до Договору. Вартість послуг Власник ОПЛ має право змінювати в односторонньому порядку відповідно до п. 2.3.3 цього Договору.

До матеріалів справи надано Додаток № 1 від 23.05.2017 до Договору № 24 від 23.05.2217, відповідно до якого сторони визначили, що вартість послуги з сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення Власника ЕТП ФОП Єпіфанової А.В. по опорах ПЛ 0,4 кВ ПАТ «Запоріжжяобленерго» складає 724,68 грн. за 0,2 км на рік в тому числі ПДВ. Загальна сума Договору за рік складає 724,68 грн. з ПДВ. Розмір плати за місяць за послугу з сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення Власника ЕТП на опорах ПЛ 0,4 кВ ПАТ «Запоріжжяобленерго» складає 60,39 грн., в т.ч. ПДВ - 10,06 грн.

Згідно з п. 4.1 Договору надання послуг за цим Договором оформлюється щомісячно актами про надання послуг у звітному місяці, який підписується та скріплюється печатками Власника ОПЛ та Власника ЕТП.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що відповідальна особа Власника ОПЛ щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, оформлює акти про надання послуг (відповідно до п. 4.1 Договору), та виписує рахунки Власнику ЕТП на оплату послуг.

Відповідно до п. 4.3 Договору власник ЕТП протягом 5 робочих днів із дня одержання від Власника ОПЛ акту про надання послуг, зобов`язаний направити Власнику ОПЛ підписаний акт про надання послуг або мотивовану відмову від підписання акту про надання послуг. У разі не підписання Власником ЕТП акту про надання послуг та/або неодержання Власником ОПЛ підписаного Власником ЕТП акту про надання послуг до 20-го числа місяця, наступного за звітним, акт, підписаний Власником ОПЛ в односторонньому порядку, вважається первинним документом і є підставою для проведення розрахунків, формування доходів та дебіторської заборгованості.

Згідно п. 4.4 Договору щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним, Власник ЕТП на підставі рахунку Власника ОПЛ здійснює оплату вартості послуг.

Підпунктом 2.2.1 Договору передбачено, що Власник ЕТП зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі оплачувати вартість послуг в порядку, визначеному в п. 3 Договору.

Згідно з п., п. 2.3.1, 2.3.3 Договору власник ОПЛ має право: вимагати своєчасної та повної оплати вартості послуг на підставі виставлених ним рахунків; в односторонньому порядку змінювати та визначати нову вартість послуг шляхом письмового повідомлення Власника ЕТП про це не пізніше ніж за 20 (двадцять) календарних днів до дати застосування нової вартості послуг. Власник ЕТП вважається таким, що належним чином повідомлений про застосування нової вартості Послуг, з моменту направлення йому про це письмового повідомлення цінним листом (з урахуванням поштового пробігу).

З матеріалів справи судом з`ясовано, що на підставі п. 2.3.3 Договору позивачем була змінена вартість послуг в односторонньому порядку, про що відповідач був письмово повідомлений належним чином Додатковою угодою від 01.06.2019 до Договору № 24 від 23.05.2017 та Додатковою угодою від 20.02.2020 до Договору № 24 від 23.05.2017, які направлялися відповідачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та отримані відповідачем, про що свідчать відповідні відмітки на цих повідомленнях.

Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України, які б спростовували цей факт.

Власник ЕТП має право використовувати опори ПЛ-0,4 кВ для сумісної підвіски ліній електромереж технологічного призначення протягом строку дії Договору. (п. 2.4.1 Договору)

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору № 24 від 23.05.2017 з березня 2019 року по січень 2021 року позивачем надані відповідачу обумовлені Договором послуги по сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення на загальну суму 2621,97 грн.

Факт надання цих послуг підтверджується Актами про надання послуг за спірний період. Зазначені Акти про надання послуг відповідачем у термін, встановлений п. 4.3 Договору, підписані не були, мотивовану відмову від підписання цих актів на адресу позивача відповідач також не надіслав. За таких обставин, враховуючи положення цього ж пункту Договору такі акти вважаються погодженими і є підставою для проведення розрахунків за спірний період.

Також позивачем відповідачу виставлені рахунки на оплату наданих послуг з березня 2019 року по січень 2021 року.

Зазначені акти про надані послуги та рахунки направлялися на адресу відповідача, у підтвердження чого позивачем надано суду супровідні листи та поштові повідомлення про направлення кореспонденції за спірний період. (Копії долучені до матеріалів справи).

Заперечень щодо нарахувань, зазначених у актах про надані послуги за спірний період, відповідачем суду не надано.

Доводи відповідача про неотримання ним від позивача актів про надані послуги та рахунків на їх оплату за спірний період спростовуються вище встановленими судом фактичними обставинами справи.

Таким чином, позивач взяті на себе зобов`язання за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

Відповідач розрахунки за послуги у строк встановлений Договором та в повному обсязі не здійснив, сплативши лише частково послуги за березень 2019 року в сумі 49,19 грн., внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 2572,78 грн.

Невиконання відповідачем зобов`язання щодо оплати послуг у визначені Договором розмірі та строки стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Згідно з ст., ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України)

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач належних доказів погашення заборгованості суду не надав.

Посилання відповідача на лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2842/20.3/8-20 від 18.08.2020 як на доказ відсутності у нього обов`язку сплачувати борг за Договором № 24 від 23.05.2017 на використання опор повітряних ліній електропостачання напругою 0,4-10 кВ для сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення суд вважає безпідставним і необґрунтованим, оскільки листи НКРЕКП мають рекомендаційний характер та не є законодавчими актами. Виходячи з положень ст. 21 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» лише прийняте НКРЕКП рішення, а не лист за підписом одного із членів НКРЕКП, є документом, який є обов`язковим до виконання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №336/5038/16-ц.

Доводи відповідача, що він не повинен сплачувати за послуги з сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення, які визначені договором, для підключення торгівельного центру, розташованого за адресою м. Мелітополь, вул. О.Невського, буд. 31, на опорах 21,22,23,24,25,26,27,28 ПЛ ПЛ-0.4 кВ ТП 14 РбП ПАТ «Запоріжжяобленерго», оскільки позивач повинен внести зміни у договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та змінити межу балансової належності сторін, суд вважає недоведеними, оскільки матеріалами справи встановлено, що Договором № 24 від 23.05.2017 врегульовано питання спільного використання сторонами повітряних ліній електропостачання, які належать відповідачу на праві власності, надання доступу до опор повітряних ліній напругою 0,4-10 кВ для сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення. Укладення такого договору узгоджується з вимогами Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних послуг» та Правил надання доступу до інфраструктури об`єкта електроенергетики, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2018 № 853. При укладанні зазначеного Договору сторонами дотримано всі вимоги щодо свободи волевиявлення, форми, наявності істотних умов, що передбачені вимогам цивільного та господарського законодавства. Договір № 24 від 23.05.2017 відповідає нормам цивільного законодавства, якими врегульовано порядок укладення та виконання договорів.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 2572,78 грн. основного боргу за надані послуги документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 84,27 грн. за період з жовтня 2020 року по січень 2021 року та 3 % річних в сумі 23,70 грн. за період з 21.09.2020 по 24.02.2021.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплати гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основною боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати наданих послуг за Договором № 24 від 23.05.2017 вимоги про стягнення з нього річних відсотків та інфляційних втрат заявлено позивачем обґрунтовано.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Судом перевірений розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем, та встановлено, що цей розрахунок позивачем виконаний правильно.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача 84,27 грн. інфляційних втрат заявлена позивачем обґрунтовано та задовольняється судом повністю.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних, суд дійшов висновку, що даний розрахунок виконаний правильно.

Отже, вимога про стягнення з відповідача 23,70 грн. 3 % річних заявлена позивачем обґрунтовано та задовольняється судом повністю.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Доводи відповідача, надані в обґрунтування заперечень на позов, судом визнані безпідставними та необґрунтованими.

На підставі викладеного, позов задовольняється повністю.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя в особі Мелітопольського міського району електричних мереж, м. Мелітополь Запорізької області до Фізичної особи-підприємця Єпіфанової Анжели Вікторівни, м. Мелітополь Запорізької області про стягнення 2680,75 грн. заборгованості за договором № 24 від 23.05.2017 на використання опор повітряних ліній електропостачання напругою 0,4-10 кВ для сумісного підвісу ліній електромереж технологічного призначення задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Єпіфанової Анжели Вікторівни, ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міського району електричних мереж, (юридична адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, поштова адреса: 72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Покровська, буд. 106, ідентифікаційний код юридичної особи 00130926, на п/р ПАТ «Запоріжжяобленерго» № НОМЕР_2 в ПАТ «МетаБанк», МФО 313582) 2572 (дві тисячі п`ятсот сімдесят дві) грн. 78 коп. основного боргу, 23 (двадцять три) грн. 70 коп. 3 % річних, 84 (вісімдесят чотири) грн. 27 коп. інфляційних втрат та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне судове рішення складено « 05» травня 2021 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.