ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/744/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" (07442, Київська область, Броварський район, смт Велика Димерка, вул. Броварська, 150; ідент. код 32306522)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НМК Трейд Груп" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 92; ідент. код 37765967)

про стягнення 28679,30 грн.

за участю представників:

позивача - Ратушняк П.В., приймає участь в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за довіреністю № 14/2020 від 21.12.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000896 від 16.03.2020,

відповідача - Руденко С.О., договір про надання правової допомоги № 1/1-1 Н від 18.03.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5174 від 26.09.2018

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" 09.03.2021 звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НМК Трейд Груп" про стягнення 28679,30 грн. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором № К62/2019-49 транспортного експедирування від 20.09.2019 року в частині своєчасної оплати наданих 25.03.2020, 31.03.2020 та 30.04.2020 р. послуг перевезення вантажу, внаслідок чого утворився основний борг у сумі 15390,00 грн. Відповідно до позовної заяви до стягнення заявлено заборгованість у розмірі 28679,30 грн., з яких: 15390,00 грн. - основний борг; 1745,28 грн. - пеня; 3078,00 грн. штраф, 7644,62 грн. - 3% річних; 821,40 грн. - інфляційні втрати. Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2270,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.03.2021 було прийнято позовну заяву ТОВ "Рабен Україна" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/744/21, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на "07" квітня 2021 р. о 10:00.

У судовому засіданні 07.04.2021 р. було постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 27.04.2021 р. об 11:30, в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, наполягаючи щодо зобов`язання між сторонами виникли на підставі, укладеного між сторонами договору транспортного експедирування № К62/2019-49 від 20.09.2019 року. На виконання умов укладеного договору позивачем належним чином надавались відповідачу транспортно-експедиторські послуги, зокрема, позивачем були сформовані та надані боржнику акти і рахунки за надані послуги на загальну суму 18 313,20 грн: Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № від 25.03.2020 р. на суму 9 729,60 грн. (з урахуванням коригування 6 806,40 грн.), рахунок-фактура № від 25.03.2020 р. на суму 9 729,60 грн.; Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № від 31.03.20 р. на суму 3 403,20 грн, рахунок-фактура № від 31.03.20 р. на суму 3 403, 20 грн.; Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № від 30.04.2020 р. на суму 5 180,40 грн, рахунок-фактура № від 30.04.2020 р. на суму 5 180,40 грн, проте Акти із підписами відповідача повернуті не були, оплата в повному обсязі здійснена не була. Жодних зауважень щодо якості наданих послуг, актів відповідач також не надав. Таким чином, станом на дату подання позовної заяви у TOB "НМК ТРЕЙД ГРУП" перед ТОВ "РАБЕН УКПАЇНА" наявна заборгованість у сумі 15 390,00 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні та у наданому відзиві на позов у повному обсязі заперечує проти позовних вимог, вказує що у відповідача відсутні невиконані зобов`язання перед позивачем та заперечує наявність будь-яких договірних правовідносин між відповідачем, як замовником перевезення, та позивачем, як перевізником, оскільки ТОВ "НМК ТРЕЙД ГРУП" не отримувало договору або пропозиції на укладання договору на який посилається відповідач, позивач не надавав відповідачу послуг, що підтверджується відсутністю доказів направлення відповідачу специфікацій до рахунків; позивач не надавав доказів направлення відповідачу актів здачі-прийняття робіт від 25.03.2020 у сумі 9729,60 грн, від 31.03.2020 у сумі 3403,20 грн, від 30.04.2020 у суми 5180,40 грн, а реєстрація позивачем податкових накладних не є належним доказом надання послуг, так як ця реєстрація виконується без участі та погодження з відповідачем.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з позовної заяви та наполягає позивач, правовідносини щодо спірних перевезень вантажу між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НМК Трейд Груп" (відповідач, замовник) виникли на підставі Договору транспортного експедирування № К62/2019-49, укладеного сторонами 20.09.2019 року, за умовами п. 1.1 якого виконавець зобов`язується за плату, на користь та за рахунок замовника надавати транспортно-експедиторські послуги та додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів автомобільним транспортом (даті - "Послуги"), а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати вказані послуги на умовах, визначених цим договором відповідним Додатком А та/або Додатком Б та/або Додатком В.

Відповідно до п. 1.4 договору, види послуг та інші істотні умови, які вимагаються законодавством України для договорів транспортного експедирування, визначаються сторонами у цьому договорі, додатках, додаткових угодах, доповненнях до цього договору, а також у заявках замовника про надання послуг (далі - "Заявка(и)") за умови підписання Заявки(ок) сторонами (або за умови оформлення та прийняття Заявки(ок) виконавцем іншим способом, передбаченим цим договором та/або відповідним Додатком), і у такому випадку Заявка(и) є невід`ємною частиною цього договору.

Надана до матеріалів справи копія договору транспортного експедирування № К62/2019-49 від 20.09.2019 року містить лише підпис представника виконавця - директора Мельник М.В. та скріплена печаткою ТОВ "Рабен Україна", ані підпису уповноваженого представника замовника, ані печатки ТОВ "НМК Трейд Груп" на наданому примірнику договору не міститься.

Як наполягає позивач, ним за замовленням відповідача були надані послуги по організації і здійсненню перевезень, з яких три акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) залишені неоплаченими на суму 15390,00 грн. з боку відповідача:

- Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № від 25.03.2020 р. на суму 9 729,60 грн. (з урахуванням коригування 6 806,40 грн.), рахунок-фактура № від 25.03.2020 р. на суму 9 729,60 грн.;

- Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № від 31.03.20 р. на суму 3 403,20 грн, рахунок-фактура № від 31.03.20 р. на суму 3 403,20 грн.;

- Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № від 30.04.2020 р. на суму 5180,40 грн, рахунок-фактура № від 30.04.2020 р. на суму 5180,40 грн.

За твердженнями позивача заборгованість у сумі 15 390,00 грн. є безспірною, що підтверджується підписами вантажовідправників та вантажоодержувачів на ТТН, відсутністю зауважень відповідача до якості наданих послуг та Актів, проте акти із підписами відповідача повернуті не були, оплата в повному обсязі здійснена не була.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги у сумі 15390,00 грн. у судовому порядку. Крім того на суму основного боргу позивачем нараховано пеню у розмірі 1745,28 грн, суму процентів річних у розмірі 7644,62 грн, штраф у розмірі 3078,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 821,40 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Доказуючи факт здійснення перевезення за замовленням ТОВ "НМК Трейд Груп" позивач надав до суду Товарно-транспортні накладні № 53330 від 02.03.2020; № 18370 від 10.03.2020; № 25660 від 23.03.2020; № 08430 від 30.03.2020; № 80240 від 06.04.2020; № 86750 від 13.04.2020 (т. 1 а.с. 44-49). Зазначені накладні містить інформацію про перевізника (ТОВ "Рабен Україна"), вантажовідправника (ТОВ "НМК Трейд Груп"), вантажоодержувача (СКАЙМОЛ), пункт навантаження (ТОВ "Рабен Україна"), пункт розвантаження пункт навантаження. Суд зауважує, що у всіх наданих ТТН вантажовідправником зазначено ТОВ "НМК Трейд Груп", разом з тим представлені документи або не містять підписів у графі вантажовідправник, або міститься підпис невідомої особи (прізвище не зазначено) та печатка ТОВ "Рабен Україна".

Крім того, позивачем надані зареєстровані позивачем податкові накладні (т. 1 а.с. 51-56). Отримувачем (покупцем) в податковій накладній вказано відповідача. Доказів прийняття відповідачем цієї податкової накладної не надано суду.

Надані позивачем копії договору транспортного експедирування № К62/2019-49 від 20.09.2019 року, акти здачі-прийняття робіт та рахунки також містять підписи лише уповноважений представників ТОВ "Рабен Україна" та відтиск печатки ТОВ "Рабен Україна".

Оцінюючи подані докази, суд робить висновок, що такі не є допустимими та не підтверджують обставини перевезення вантажу саме за замовленням ТОВ "НМК Трейд Груп".

Згідно зі статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

При цьому слід зазначити, що як вбачається з матеріалів справи та стверджується позивачем, відповідач створював замовлення самостійно через платформу My Order, відповідно до яких позивачем згодом надавались транспортно-експедиторські послуги. При цьому, місцем завантаження зазначено м. Велика Димерка, вул. Броварська, 150, що означає, що відповідач самостійно здійснював доставку вантажу до місцезнаходження позивача, і саме тому у товарно-транспортних накладних відсутні підписи відповідача.

Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки при прийнятті товару у місцезнаходженні позивача, уповноважені особи останнього не були позбавлені можливості при прийнятті товару належним чином оформити первинний документ, яким є товарно-транспортна накладна та у графі "Здав (відповідальна особа вантажовідправника)" отримати підпис саме вказаної особи вантажовідправника, проте вказані дії не були вчинені.

Так, частинами 2 та 3 статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Таким чином, товарно-транспортна накладна повинна містити усі необхідні реквізити. Згідно з пунктом 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила) основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора. Оформлення товарно-транспортної накладної в електронній формі (далі - е-ТТН) здійснюється відповідно до абзацу четвертого цього пункту.

Форма представленої позивачем товарно-транспортної накладної відповідає цьому додатку. Водночас її зміст містить низку суттєвих дефектів, зокрема надані позивачем первинні документи (ТТН) не підписані вантажовідправником.

У даному разі ТТН містить інформацію про три сторони цих перевезень, а саме: вантажовідправника, який повинен був здати товар; експедитора/водія, який повинен був прийняти товар та у подальшому здати його, та вантажоотримувача, який повинен був прийняти товар

Згідно з пунктами 11.3, 11.4 Правил товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що жоден документ не підтверджує волевиявлення ТОВ "НМК Трейд Груп" на здійснення позивачем спірних перевезень, а саме відсутні докази узгодження між сторонами умов перевезення, докази надання ТОВ "НМК Трейд Груп", як замовником, заявок на перевезення визначеного товару із зазначенням маршруту перевезення, докази передачі товару від власника цього товару - ТОВ "НМК Трейд Груп" до експедитора/водія, адже як установив суд, ТТН не підписані вантажовідправником ТОВ "НМК Трейд Груп". При цьому, позивачем не надано й будь-якого іншого доказу на підтвердження прийняття спірного товару від вантажовідправника - ТОВ "НМК Трейд Груп" та вираженої волі щодо здійснення перевезень саме за маршрутом вказаним у ТТН.

Отже, всупереч вимогам законодавства, товарно-транспортні накладні не містять посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистого підпису або інших даних, що дають змогу ідентифікувати осіб (вантажовідправника), що брали участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, враховуючи вказаний недолік товарно-транспортних накладних, вони не можуть підтвердити факт здійснення перевезення саме за замовленням ТОВ "НМК Трейд Груп".

Згідно з частиною 1 статті 77 Цивільного кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Допустимість проявляється у двох аспектах: негативний, коли право визнає недопустимими окремі докази; позитивний, коли певні обставини можуть бути підтверджені тільки певними засобами доказування.

Щодо юридичної оцінки поданих позивачем податкових накладних, то суд зазначає наступне.

Податкова накладна не є первинним доказом здійснення господарської операції та може слугувати лише додатковим доказом (поруч з товарно-транспортною накладною) на підтвердження обставини здійснення перевезення.

Сама лише реєстрація одним з контрагентів податкової накладної в податкових органах не свідчить про підтвердження господарської операції.

Зважаючи на зазначене, позивач не довів факту узгодження між сторонами умов перевезення та факту перевезення ним спірного вантажу саме за замовленням ТОВ "НМК Трейд Груп".

Щодо наданих позивачем доказів спілкування за допомогою електронної пошти, то з наданих доказів неможливо встановити, що в них мова йде саме про перевезення спірного вантажу та дійсні умови такого перевезення.

Оскільки обставина здійснення перевезення саме на замовлення відповідача не підтверджена допустимими та достатніми доказами, суд не може зробити висновок про виникнення обов`язку з оплати вартості перевезення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки в процесі судового розгляду позивачем належними та допустимими доказами не було доведено факт порушення прав позивача у спірних правовідносинах саме з боку відповідача, а саме не доведено волевиявлення відповідача на укладення спірного договору з позивачем, волевиявлення відповідача на здійснення спірних перевезень та умов вказаних перевезень, суд вважає, що правові підстави для стягнення з відповідача боргу відсутні, відповідно і відсутні підстави для задоволення позову.

Судовий збір відповідно до положень ст. 129 ГПК України залишається за позивачем.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення та з урахуванням п.17.5 розділу ХІ "Перехідних положень" ГПК України та п. 4 розділ Х "Прикінцеві положення" ГПК України.

Інформація у справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "30" квітня 2021 р.

Суддя М.І. Шатерніков