Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"17" травня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/513/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кравець С.Г.,

перевіривши матеріали позовної заяви

Фонду державного майна України (м.Київ)

до: 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" (м.Рівне)

2) Південно-західного акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів (м.Самара, Російська Федерація)

про визнання права власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

Фонд державного майна України звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатзахідтранс" та Південно-західного акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів в якому просить:

- визнати за державою в особі Фонду державного майна України право власності на нерухоме майно, що складає технологічний комплекс розташованої на території України частини магістрального нафтопроводу "Самара-Західний напрямок" згідно переліку наведеного в прохальній частині позовної заяви;

- скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" та Південно-західного акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів на вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Дослідивши зміст позовної заяви та оглянувши додані до неї документи, господарський суд прийшов до висновку про залишення позовної заяви Фонду державного майна України №10-25-9156 від 29.04.2021 без руху, з огляду на таке.

Звертаючись з позовом у даній справі до Господарського суду Житомирської області, Фонд державного майна України посилається на положення статті 30 Господарського процесуального кодексу України та зазначає, що позов має розглядатись господарським судом за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яке знаходиться на території Житомирської області.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Тобто загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 30 Господарського процесуального кодексу України встановлена виключна підсудність справ.

Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

Так, ч.3 ст.30 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Об`єкти нерухомого майна, право власності на які просить визнати позивач, знаходяться як на території Житомирської області та і на території Рівненської, Львівської, Закарпатської, Хмельницької, Волинської областей України.

У даному випадку, хоча у позові заявник і посилається на те, що основна частина нерухомого майна, право власності на яке просить визнати Фонд Державного майна, знаходиться на території Житомирської області, однак необґрунтовано яким чином дані обставини були встановлені (чим підтверджується доводи про те, що основна частина майна знаходиться на території Житомирської області та не вказано об`єкт, вартість якого є найвищою).

З огляду на наведене, заявнику слід обґрунтувати (в тому числі документально) доводи про те, що основна частина нерухомого майна право власності на яке просить визнати Фонд, знаходиться саме на території Житомирської області, а також вказати об`єкт, вартість якого є найвищою.

При цьому суд звертає увагу на те, що розгляд справи судом з порушенням встановленої законом підсудності, є підставою для скасування відповідного судового рішення.

Пунктами 4, 5, 8 ч.3 ст.162 ГПК України передбаченого, що позовна заява повинна містити: якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ст.164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлена наступна ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви, зокрема, майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір").

Згідно зі ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розрахунку на місяць складає 2270,00грн.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено майнову вимогу - визнання права власності на майно та дві немайнові вимоги - скасування державної реєстрації права власності щодо кожного з відповідачів.

Отже, за подання даної позовної заяви судовий збір підлягає сплаті у розмірі 799040,00грн (794500,00грн+(2270,00грн х 2)=799040,00грн).

Натомість, до позовної заяви додано оригінал платіжного доручення №310 від 06.04.2021 про сплату судового збору на суму 796770,00грн (794500,00грн - за майнову вимогу та 2270,00грн - за одну немайнову вимогу), тобто позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що до матеріалів позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених Законом України "Про судовий збір" порядку та розмірі.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що заявляючи позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, заявником взагалі не вказано кому саме із визначених відповідачів та в якій частині належить право власності на об`єкти, реєстрацію яких позивач просить скасувати, як і не зазначено які саме дії щодо державної реєстрації права власності кожного з відповідачів заявлено до скасування. До позовної заяви не долучено доказів, які підтверджують здійснення реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" та Південно-західним акціонерним товариством трубопровідного транспорту нафтопродуктів і не наведено перелік майна, яке належить кожному з них. При цьому суд наголошує, що у разі викладення позовних вимог в частині скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" та Південно-західного акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів окремо щодо кожного об`єкта нерухомого майна, судовий збір заявнику слід обраховувати виходячи із поданих змін.

Відповідно до п.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви Фонду державного майна України необхідно подати суду письмову заяву про усунення недоліків із зазначенням дати та номеру справи з доказами доплати судового збору у відповідному розмірі, виходячи із заявлених вимог, а також доказами надіслання їх копій сторонам листом з описом вкладення та відповідним письмовим обґрунтуванням, в тому числі документальним, доводів про те, що основна частина нерухомого майна, право власності на яке просить визнати Фонд, знаходиться саме на території Житомирської області, а також вказавши об`єкт, вартість якого є найвищою та щодо реєстрації за ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс" та Південно-західним акціонерним товариством трубопровідного транспорту нафтопродуктів права власності на об`єкти нерухомого.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 162, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Фонду державного майна України протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали суду усунути недоліки позовної заяви шляхом подання:

- заяви про усунення недоліків з доказами доплати судового збору у відповідному розмірі, виходячи із заявлених вимог, а також доказами надіслання їх копій сторонам листом з описом вкладення;

- письмового обґрунтування, в тому числі документального, доводів про те, що основна частина нерухомого майна, право власності на яке просить визнати Фонд, знаходиться саме на території Житомирської області, а також вказавши об`єкт, вартість якого є найвищою;

- письмового обґрунтування, в тому числі документального, щодо реєстрації за ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс" та Південно-західним акціонерним товариством трубопровідного транспорту нафтопродуктів права власності на об`єкти нерухомого.

3. Роз`яснити Фонду державного майна України що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 17.05.2021.

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - до матеріалів позовної заяви,

2-4 сторонам (рек. з повід.).