ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року Справа № 923/198/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши справу

за позовом: Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м.Кривий Ріг

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №19", м.Херсон

про стягнення заборгованості з плати за скид стічних вод понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення в сумі 35276 грн. 79 коп.

Позивач Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №19" про стягнення заборгованості з плати за скид стічних вод понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення в сумі 35276 грн. 79 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем строків оплати додаткової плати за скид стічних вод понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення відповідно до Договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 677 від 28.10.2016р.

Ухвалою від 19.02.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

03.03.2021р. до суду звернувся відповідач ТОВ "ПМК № 19" із клопотанням про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з тим, що позовна заява КП "Кривбасводоканал" не містить інформації, передбаченої ст.162 ГПК України, щодо проведення досудового врегулювання спору, обов`язковість якого визначена Правилами № 79, автором і розробником якого є сам позивач.

Ухвалою від 04.03.2021р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПМК № 19" про залишення позовної заяви без руху задоволено, залишено позовну заяву Комунального підприємства "Кривбасводоканал" без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення цієї ухвали шляхом подання відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Відповідно до трекінгу з сайту Укрпошта та повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення № 278, ухвала суду від 04.03.2021р. отримана позивачем 15.03.2021р.

У встановлений господарським судом строк позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій наведено відомості та надано відповідні пояснення з поставлених судом в ухвалі від 04.03.2021р. питань.

Крім того, 23.03.2021р. до суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване тим, що позивачем не надано в установлений судом строк відповіді на ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху від 04.03.2021р., оскільки:

- заява про усунення недоліків позовної заяви не є належним процесуальним документом в розумінні ГПК України та ухвали суду від 04.03.2021р., тому не може бути прийнята судом як належний доказ щодо усунення таких недоліків;

- заяву підписано представником позивача Мамалига З.І., до заяви додано копію довіреності юридичної особи від 04.01.2021р. №5, яка завірена підписом старшого діловода Несенко А.М., повноваження якого не визначено жодним додатком ні до заяви про усунення недоліків, ні додатками до позову.

Розглянувши клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд зауважив наступне.

Що стосується заяви про усунення недоліків позовної заяви, то правова оцінка наведеним в ній поясненням позивача господарським судом буде надана при розгляді позовних вимог та ухваленні судового рішення у справі.

Щодо підтвердження повноважень особи, яка підписала заяву, то, відповідно до п.1 ч.1, ч.9 ст.60 Господарського процесуального кодексу України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи; у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

До заяви про усунення недоліків позовної заяви, яка підписана представником КП "Кривбасводоканал" Мамалига З.І., додано копію довіреності на право представляти інтереси підприємства від 04.01.2021р. № 5.

Означена довіреність завірена старшим діловодом Несенко А.М., підпис скріплено печаткою канцелярії КП "Кривбасводоканал".

Суд зауважив, що повноваженнями щодо перевірки повноважень представників сторін на вчинення ними процесуальних дій в межах судового процесу, зокрема і на подання та підписання заяв, наділений саме суд.

При цьому судом враховано позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії" щодо суворого трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду.

З системного аналізу наведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про залишення позовної заяви у справі 923/198/21 без розгляду, у зв`язку з чим ухвалою від 24.03.2021р. відмовив у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" про залишення позовної заяви у справі № 923/198/21 без розгляду та постановив про продовження розгляду справи.

Також, 12.03.2021р. відповідачем подано відзив на позовну заяву.

02.04.2021р. від позивача надійшла відповідь на відзив.

Відповідач своїм правом на подання заперечення не скористався, заперечення на відповідь на відзив не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів ч.4 ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №19" про стягнення заборгованості з плати за скид стічних вод понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення в сумі 35276 грн. 79 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем строків оплати додаткової плати за скид стічних вод понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення відповідно до Договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 677 від 28.10.2016р., у зв`язку з чим Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" просить стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №19" заборгованість з плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до системи централізованого водовідведення у розмірі 31532,25 грн., інфляційних втрат у розмірі 1482,01 грн., 3% річних у розмірі 452,51 грн. та 1810,02 грн. пені.

Відповідач проти позову заперечує, зауважує, що позивачем не дотримано обов`язкового претензійного досудового порядку врегулювання спору; позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю обов`язку оплати додаткових послуг з очищення понаднормово забруднених стоків, строку його виконання і, відповідно, прострочення відповідача.

Відповідач заперечує отримання копії протоколу дослідження якості стічних вод № 499 від 01.06.2020р. та Акту відбору стічних вод, що позбавило відповідача можливості скористатися своїм правом на дослідження арбітражної проби.

У зв`язку з наведеним відповідач ТОВ "Пересувна механізована колона №19" просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 28.10.2016р. між Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (Виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" (Споживач) укладено Договір № 677 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення.

Згідно п. 1.1. та 1.2. Договору, Виробник зобов`язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Загальний обсяг послуг з централізованого постачання холодної води складає 1321,20 м3/рік та загальний обсяг послуг з централізованого водовідведення складає 1321,20 м3/рік .

Відповідно п. 1.5. Договору, загальний обсяг (кількість) щомісячно отриманих Споживачем послуг фіксується у відповідному Акті, який складається та підписується Сторонами або компетентними їх представниками.

У п.1.4 Договору передбачена характеристика засобів обліку та регулювання споживання води:

№Вид засобу обліку водиТип засобу облікуЗаводський номерПоказанняМісце встановленняПримітка
1ЛічильникКВМ-5845-мкр. Зарічний, 53а
2ЛічильникМТК-0796 вул.23 лютого, 81/1

Кількість стічних вод (водовідведення), що надходять до каналізації, визначається за кількістю води, що надходить з комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно з показниками технічних засобів обліку, а при їх відсутності по нормам водопостачання (п. п. 10.9. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору, згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 1238 від 07.07.2016 року складають з 02.08.2016 року за 1 м3 без ПДВ:

Централізоване водопостачання - 4,32 грн.

Централізоване водовідведення - 4,76 грн.

Вартість послуг може бути змінена відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до п. 2.3. Договору, у випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється Споживачем по новим тарифам без зміни інших умов Договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідної постанови компетентного органу, яким є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за надані послуги по новим тарифам без додаткового узгодження.

У разі зміни тарифів у період дії цього договору нові тарифи застосовуються з моменту введення в дію без внесення додаткових змін до цього договору. Споживач здійснює оплату за надані послуги по новим тарифам без додаткового узгодження (п. 3.12. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 3.4. Договору, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються платежами із розрахунку договірного обсягу послуг відповідно до п. 1.2. Споживачем у грошовій формі авансовими та/або плановими платежами.

Відповідно до п. 3.10. Договору, при розрахунку обсягів стічних вод Споживача враховується кількість стічних вод і розрахункового обсягу поверхневих вод з його території, яка потрапляє у каналізаційні мережі через зливо приймачі та каналізаційні колодязі у періоди дощів та сніготанення у відповідності до пунктів 4.10-4.13 Правил № 190.

Споживач згідно п. 4.2.11. Договору, зобов`язаний забезпечити можливість проведення Виробником у будь-який час контролю за скидом стічних вод з власних потреб Споживача, включаючи надання необхідних відомостей та присутність повноважного представника.

Згідно норм чинного законодавства водокористувачі зобов`язані дотримуватися встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території (п. 3 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017р. №316 затверджено "Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення" та "Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення" (далі - Правила № 316).

Відповідно до п.п. 4, 5 п.1. розділу II "Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення" № 316 від 01.12.2017р., виробники повинні, зокрема, контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами; здійснювати раптовий відбір контрольних проб, пред`являти Підприємствам у встановленому порядку рахунки на оплату за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання. Порядок та періодичність відбору проб визначаються в місцевих Правилах приймання.

Згідно з п.2. Правил № 316, підприємства зобов`язані виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки Водоканалу за надані послуги; дотримуватись установлених Водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках Підприємства; оплачувати рахунки на оплату за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

Пунктом 6 розділу VI Правил №316 встановлено, що з метою контролю якості стічних вод споживачів, виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення допустимих концентрацій (далі-ДК) забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод споживачів виконує уповноважений представник виробника, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представник виробника, так і представник споживача.

Статтею 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" встановлено, що скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. Місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту встановлюють вимоги щодо приймання стічних вод населеного пункту. Місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування

У разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ фізичних і юридичних осіб до затверджених місцевих правил.

Місцеві правила включають: основні вимоги щодо приймання стічних вод населеного пункту підприємствами централізованого водовідведення; популяційний еквівалент населеного пункту; основні вимоги щодо скидання стічних вод до систем централізованого водовідведення суб`єктами господарювання; вимоги щодо якості і режиму скидання стічних вод; визначення механізму контролю за скиданням стічних вод; розмір плати, що справляється із суб`єктів господарювання за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення та за порушення вимог щодо якості і режиму скидання стічних вод; визначення механізму компенсації власнику мереж, споруд, устаткування системи централізованого водовідведення відповідного населеного пункту витрат на відновлення таких мереж, споруд, устаткування, зумовлених їх пошкодженням чи руйнуванням внаслідок порушення вимог щодо скидання стічних вод; інші вимоги, передбачені законом.

З метою забезпечення в м. Кривому Розі дії механізму приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, відповідно до вимог статей 13,13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", пункту 4 розділу І Правил № 316, рішенням Криворізької міської ради від 13.02.2019р. № 79 затверджено "Правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кривого Рогу" (далі -Правила № 79).

Пунктом 1.2 "Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кривого Рогу" № 79 від 13.02.2019р. передбачено сферу дії Правил, а саме: ці Правила поширюються на суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (виробники), на юридичних осіб незалежно від форм власності, фізичних осіб-підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи в контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення Кривого Рогу або безпосередньо в каналізаційні очисні споруди міста (споживачі).

Згідно п. 6.1. Договору, точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від Виробника до Споживача, є межа балансової належності, які визначаються Актом розмежування балансової та експлуатаційної належності, що є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 4.3. Правил № 79, відбір проб стічних вод споживачів здійснюється з контрольного колодязя (каналізаційного випуску, лотка, камери), розташування якого визначено в актах/схемах розмежування балансової належності мереж водопостачання та водовідведення, що є невід`ємною частиною договору. У разі відсутності в споживача таких актів/схем розмежування балансової належності мереж водопостачання та водовідведення, відбір проб стічних здійснюється з останнього елемента каналізаційної мережі споживача (схема останнього елемента каналізаційної мережі споживача міститься у Акті №5 технічного обстеження експлуатації систем водопостачання та водовідведення від 03 лютого 2021 року).

Згідно п. 4.11 Правил № 79, якість контрольної проби визначається контрольним аналізом лабораторії виробника відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" і вимог чинного законодавства України та підтверджується документами встановленого зразка: актом відбору проб стічних вод (додаток 4) і протоколом дослідження якості стічних вод (додаток 5).

Відповідно до п.п. 4,5 п.1. розділу II Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення № 316 від 01.12.2017р. та п. 3.1.5 розділу 3 Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кривого Рогу № 79 від 13.02.2019р., з метою контролю за якістю, кількістю і режимом скидання стічних вод споживачами, позивач КП "Кривбасводоканал" здійснив раптовий відбір проб стічних вод на об`єкті відповідача за адресою: вул. С. Колачевського, 83/1.

25 травня 2020 року на підставі Договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 677 від 28 жовтня 2016р., Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017 року № 316 та Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Кривого Рогу, затверджених рішенням виконкому Криворізької міської ради від 13.02.2019р. № 79, уповноваженими представниками КП "Кривбасводоканал" о 12:25 год. у присутності уповноваженого представника Споживача - директора Саненко Р.С, з контрольного колодязя Споживача ТОВ "Пересувна механізована колона № 19", з останнього елементу каналізаційної мережі Споживача, а саме: каналізаційного випуску Ду=160 мм, за адресою: вул. С. Колачевського, 83/1 здійснено відбір контрольних проб (проба № 165, контрольна, арбітражна) стічних вод для проведення контрольного аналізу, про що складено Акт про відбір стічних вод № 290 від 25.05.2020р., який підписано у двосторонньому порядку.

Відповідно до п. 10.21. Договору, відповідальною особою за постачання води та водовідведення об`єктів, цілісність пломб та пристроїв водомірних вузлів Споживач призначив Філягіну О.М.

У Акті про відбір стічних вод № 290 від 25.05.2020 року зазначено: "Час прибуття представників КП "Кривбасводоканал" на підприємство ТОВ "Пересувна механізована колона № 19" об 11:48. Відповідальна особа за Договором Філягіна О.М. уповноважила бути присутнім при відборі проб директора Саненко Р.С.".

Хіміко-бактеріологічною лабораторією КП "Кривбасводоканал" було здійснено хімічний аналіз контрольної проби №165 (вхідний №499) стічних вод ТОВ "Пересувна механізована колона № 19", відібраних 25.05.2020р. з останнього елементу каналізаційної мережі Споживача, а саме: з каналізаційного випуску Ду=160 мм, про що складено Протокол № 499 від 01.06.2020р. дослідження якості стічних вод, яким встановлено, що якість стічних вод не відповідає вимогам Правил №79 за показниками: ХСК, азот амонійний, фосфати.

Так, у відібраній контрольній пробі № 165 (вхідний № 499) 25.05.2020 року з останнього елемента каналізаційної мережі Споживача каналізаційного випуску Ду=160 мм за адресою: вул. С.Колачевського, 83/1, у результаті випробувань було виявлено перевищення допустимих концентрацій вмісту забруднюючих речовин за наступними показниками:

№Забруднюючі речовиниОдиниці виміруФактичні концентрації забруднюючих речовинДопустимі концентрації забруднюючих речовин
1ХСКмг0/дм3692500
2Азот амонійниймг0/дм3>5050
3Фосфатимг0/дм326,23,9

У розділі 6 Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кривого Рогу № 79 від 13.02.2019р. затверджено порядок визначення розміру плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення при порушенні вимог щодо якості й режиму їх скидання.

Так відповідно до п.6.8 Правил №79, визначення величини плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення виробника (Рс) розраховується за формулою:

Рс = T x Qd + 5T x Qpd + Kk x T x Qpz,

де: Т - тариф, установлений з надання послуг централізованого водовідведення споживачам, віднесеним до відповідної категорії, грн/м3;

Т = 11,904 грн/м3 (з ПДВ), (з 05.02.2020р.);

Qd - об`єм скинутих споживачем стічних вод у межах, обумовлених договором, м3;

Qpd - об`єм скинутих споживачем стічних вод понад обсяги, обумовлені договором, м3;

Qpz - обсяг скинутих стічних вод з понаднормативними забрудненнями, м3;

Кк - коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Відповідно до п.6.14 Правил № 79, у разі виявлення виробником під час контролю якості стічних вод, що скидають споживачі, перевищення фактичної концентрації одного виду забруднення понад встановлену Правилами чи умовами договору, ДК коефіцієнт кратності для розрахунку плати за скид понаднормативних забруднень визначають за формулою, яка визначена п. 6.14 цих Правил.

Відповідно до п.6.16. Правил № 79, якщо виробником встановлено факт одночасного скиду до системи централізованого водовідведення кількох забруднень у концентраціях, що перевищують ДК, застосовується коефіцієнт кратності.

Відповідно до п.6.17 Правил № 79, додаткова плата за скид споживачем стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій (ДК), що встановлено контрольним аналізом і підтверджено актом відбору проб стічних вод та протоколом дослідження якості стічних вод, стягується за період від попереднього відбору контрольної проби, проведеного виробником, до дати зафіксованого порушення, але не більше дев`яноста днів.

Як зазначає позивач, згідно даних служби технічної інспекції КП "Кривбасводоканал", обсяг скинутих стічних вод за лютий, березень, квітень та травень 2020 року склав: 40 м3, 40 м3, 362 м3, 33 м3 відповідно, що підтверджено копіями рахунків та актів приймання-передачі послуг з централізованого водопостачання і водовідведення за період з лютого по травень 2020р. за договором № 611 від 28.10.2016 року.

Коефіцієнт кратності за перевищення концентрації ХСК, азоту амонійного та фосфатів у стічних водах розраховано за формулою згідно п. 6.14 Правил, та він складає: 6,102.

Згідно розрахунку величини додаткової плати з скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями ТОВ "Пересувна механізована колона № 19" до системи централізованого водовідведення міста Кривого Рогу з 26 лютого по 25 травня 2020 року нарахована додаткова плата у розмірі 31532,25 грн.

У відповідності до вимог п.4.26 Правил №79 про виявлені порушення та необхідність застосування заходів по приведенню якості стічних вод відповідача у відповідність до Правил №79 було повідомлено відповідача листом від 01.06.2020 року № 4653 з додатком протоколу дослідження якості стічних вод № 499 від 01.06.2020 року, про що свідчить копія чеку поштового відправлення 320 від 02.06.2020р.

При цьому суд не приймає до уваги твердження відповідача відносно того, що ним заперечується факт отримання у поштовому відправленні від 01.06.2020р. копії Протоколу дослідження якості стічних вод №499 від 01.06.2020р. та Акту відбору стічних вод.

Як слідує з Повідомлення КП "Кривбасводоканал" від 01.06.2020р. № 4653, скерованого відповідачу ТОВ "Пересувна механізована колона № 19", в якості додатку до нього зазначено Протокол дослідження якості стічних вод № 499 від 01.06.2020р.

В даному випадку відповідачем не заперечується факт отримання означеного Повідомлення, при цьому жодних доказів того, що при отриманні цього повідомлення у поштовому вкладенні не було виявлено зазначеного у ньому додатку, суду не подано.

Що стосується тверджень про неотримання відповідачем із Повідомленням від 01.06.2020р. Акту відбору стічних вод, то за приписами п. 4.6., 4.7. Правил № 79, відбір контрольних проб стічних вод споживачів виконує раптово уповноважений представник виробника протягом доби, не погоджуючи зі споживачами заздалегідь. Результати відбору контрольних проб стічних вод споживача фіксуються в акті відбору проб стічних вод (додаток 4), який підписують як представник виробника, так і представник споживача. Акти складаються у двох примірниках - для виробника й споживача.

Як слідує з матеріалів справи, 25 травня 2020 року результати відбору контрольних проб стічних вод, проведеного на об`єкті ТОВ "Пересувна механізована колона №19", були зафіксовані представниками Комунального підприємства "Кривбасводоканал" у Акті про відбір проб стічних вод № 290 від 25.05.2020 року, підписаному представником Споживача - директором Саненко Р.С. та вручено йому особисто.

Таким чином, Акт про відбір проб стічних вод від 25.05.2020р. не направлявся відповідачу разом з Повідомленням від 01.06.2020р., оскільки був вручений представнику відповідача безпосередньо після його складення та підписання представниками обох сторін, протилежного суду не доведено.

В подальшому, позивачем була нарахована відповідачу додаткова плата за скид споживачем стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що встановлено контрольним аналізом, Актом про відбір проб стічних вод № 290 від 25.05.2020р., та Протоколом № 499 від 01.06.2020р. дослідження якості стічних вод у розмірі 31532,25 грн. за період з 26.02.2020 р. по 25.05.2020 р., та виставлений рахунок № 169 від 27.07.2020р. на суму 31 532,25 грн.

Цінним листом від 29.07.2020р. вих. № 6653 позивачем на адресу відповідача було направлено: розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями ТОВ "Пересувна механізована колона № 19" до системи централізованого водовідведення міста Кривого Рогу за період з 26 лютого по 25 травня 2020р та рахунок № 169 від 27.07.2020р. на суму 31 532,25 грн. з описом вкладення до цінного листа.

Як слідує з матеріалів справи, означений лист разом з рахунком № 169 від 27.07.2020р. та розрахунком величини плати за скид понад нормативно забруднених стічних вод отримано відповідачем 05.08.2020р. (а.с.29), проте заборгованість не погашена, що і зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 цього ж Кодексу, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відзиві на позовну заяву відповідач ТОВ "ПМК № 19" зауважив, що право на отримання плати за скид (водовідведення) виникає у позивача на підставі Договору № 677, є складовою частиною господарського зобов`язання, відповідно, - і додаткова оплата за скид понад нормативно забруднених стоків є різновидом господарського зобов`язання, для якого обов`язковими складовими є його зміст (сукупність взаємних прав та обов`язків сторін) та момент виникнення (строк виконання).

Договір № 677 визначає лише момент виникнення обов`язку по оплаті авансових платежів та остаточного розрахунку у випадку "недоплати вартості послуг" (п.п. 3.5., 3.6. Договору). При цьому відповідно до п. 3.7. Договору під поняттям "недоплата вартості послуг" сторони Договору (позивач та відповідач) розуміють недоплату вартості фактично спожитих послуг /зазначених в акті/ понад запланованих, або узгоджених на розрахунковий період обсягів. Тобто - Договір № 677 не містить в собі положень щодо порядку оплати (строку виконання обов`язку) додаткових послуг з очищення понаднормово забруднених стоків.

В даному випадку, за твердженням відповідача, строк виконання зобов`язання прив`язано до факту виставлення претензії з додаванням певного переліку документів і вичерпанням місячного терміну для вивчення відповідачем обґрунтованості такої вимоги.

На переконання відповідача, позовні вимоги КП "Кривбасводоканал" не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю як самого обов`язку, так і строку його виконання і, відповідно, прострочення відповідача.

Наведену вище позицію, за твердженням ТОВ "ПМК-19", непрямо підтверджує сам позивач, коли у Розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції, доданому до позовної заяви, зазначає: "кінцева дата сплати рахунку - 06.08.2020р.", а "дата вручення рахунку - 05.08.2020р.". При цьому в тексті позову не має посилань на пункт Договору або нормативний акт, який би визначав строк виконання зобов`язання відповідача щодо оплати додаткової послуги з прийняття понад нормативно забруднених стічних вод. Направлення споживачу такого документу як Рахунок за понаднормові забруднення - взагалі не передбачено, ні Договором, ні Правилами № 79, оскільки в даному випадку оплата відбувається в порядку задоволення претензії.

Суд критично ставиться до означеної позиції відповідача та зауважує наступне.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так п.п.3.1., 3.6. Договору № 677 від 28.10.2016р. сторони дійшли згоди про те, що розрахунковим періодом є календарний місяць; у випадку недоплати вартості послуг за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 6 числа місяця, наступного за розрахунковим.

В п.3.7 Договору сторони домовились, що під поняттям "недоплата вартості послуг" вони розуміють недоплату Споживачем вартості фактично спожитих послуг (зазначених в акті) понад запланованих або узгоджених на розрахунковий період з Виконавцем обсягів.

Договір підписано представниками обох сторін без жодних зауважень

Суд звертає увагу, що додаткова плата за скид стічних вод із понаднормативним забрудненням є грошовим зобов`язанням, що виникає на підставі Договору та визначених законодавчих приписів, а не штрафною оперативно-господарською санкцією як заходу оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. Зазначена плата є платою за надання послуг водоканалом щодо доочищення понаднормативних забруднень води. Правовідносини сторін є зобов`язальними, згідно з укладеним договором та нормами чинного законодавства.

Аналогічний висновок щодо правової природи плати за скид понаднормативних забруднень стічних вод викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 920/730/16 від 18.01.2019, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду № 904/3392/19 08.12.2020.

Також, відповідно до п.п. 1.4.11. п.1.4. Правил № 79, додаткова плата за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями - підвищена плата за надання виробником послуг з водовідведення, нарахована споживачу із застосуванням коефіцієнту кратності, що враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми. Додаткова плата належить (є складовою) до величини плати за скид стічних вод у систему централізованого водовідведення виробника.

Відповідно до п. 6.18. Правил № 79, додаткова плата за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення в разі порушення вимог щодо якості й режиму їх скидання, вноситься споживачем на рахунок виробника в порядку та в строки, передбачені договором, а в разі відсутності договору - протягом п`яти банківських днів з моменту направлення виробником претензії поштовим відправленням з описом вкладення на юридичну адресу споживача, до якої додаються документи, установлені п. 4.26. Правил № 79.

За таких обставин, відповідач мав сплатити плату за скид понад нормативно забруднених стічних вод саме у строки, встановлені п. 3.6 договору, - до 06.08.2020р. включно (з урахуванням отримання рахунку № 169 від 27.07.2020р. - 05.08.2020р.).

Однак відповідач порушив свої зобов`язання за договором, плату за скид понад нормативно забруднених стічних вод не здійснив.

Заперечуючи проти позову відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що його було позбавлено можливості скористатися своїм правом на дослідження арбітражної проби, що є єдиним способом дієвого захисту прав споживача послуг водовідведення від висновку лабораторії позивача. Також, в порушення вимог п. 4.18.2. Правил №79 позивачем не здійснено повідомлення відповідача телефонограмою або факсограмою про остаточну дату розпломбування арбітражної проби (згідно з Національними стандартами щодо зберігання та поводження з пробами) для проведення арбітражного аналізу. Відсутність даної інформації позбавила відповідача можливості паралельного дослідження стічних вод.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно п.п. 1.4.20 Правил №79, контрольна проба - проба стічних вод споживача (субспоживача), відібрана виробником з контрольного колодязя з метою визначення складу стічних вод, що відводяться до системи централізованого водовідведення виробника.

Відповідно до п. 4.6. Правил №79, відбір контрольних проб стічних вод споживачів виконує раптово уповноважений представник виробника протягом доби, не погоджуючи зі споживачами заздалегідь. Результати відбору контрольних проб стічних вод споживча фіксуються в акті відбору проб стічних вод (додаток 4), який підписують як представник виробника, так і представник споживача. Акт про відбір проб стічних вод № 290 від 25.05.2020 року було підписано уповноваженим представником Споживача та один екземпляр йому вручено.

Паралельна проба - проба стічних вод споживача (субспоживача), відібрана виробником за ініціативи споживача одночасно з контрольною пробою (п.п. 1.4.26. Правил № 79)

Відповідно до п. 4.10. Правил № 79, за ініціативи споживача та в його посуд виробником відбирається паралельна проба. У такому випадку проби відбираються за одночасною присутністю представників виробника та споживача. При цьому в акті відбору проб стічних вод (додаток 4) робиться примітка про паралельний відбір проб для виконання паралельного аналізу.

В Акті про відбір проб стічних вод № 290 від 25.05.2020 року примітка щодо здійснення такого відбору відсутня. Таким чином, 25.05.2020 року відбір паралельної проби у Споживача Виробником не здійснювався.

Відповідно до п. 4.12. - 4.15. Правил № 79, Аналіз контрольної проби проводиться за показниками, зазначеними в додатку 1 до Правил.

Паралельний аналіз виконує Споживач у будь-якій лабораторії, що здійснює діяльність у цій галузі відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" і вимог чинного законодавства України.

Споживач невідкладно за результатами повідомляє виробника телефонограмою або факсограмою про результати вимірювання паралельної проби, виконані лабораторією.

При встановленні факту розбіжностей результатів контрольного аналізу та паралельного аналізу за ініціативи споживача, у разі його незгоди з результатами контрольного аналізу, проводиться арбітражний аналіз.

Згідно з п.п. 1.4.2. Правил № 79, арбітражна проба - частина контрольної проби, аналіз якої здійснюється за рахунок споживача за його незгоди з результатами аналізу контрольної проби, яку провів виробник.

Відповідно до п. 4.17. Правил № 79, арбітражний аналіз проводиться лише стосовно тих забруднюючих речовин, за якими виникли розбіжності між результатами контрольного та паралельного аналізів.

Таким чином, 25 травня 2020 року при здійсненні відбору проб стічних вод уповноваженими представниками КП "Кривбасводоканал" Споживачем не було ініційовано здійснення відбору паралельної проби. Аналіз арбітражної проби проводиться лише у випадку здійснення відбору паралельної проби, а отже твердження відповідача щодо порушення його прав при здійсненні аналізу відібраної проби є необґрунтованими.

Суд також не приймає до уваги посилання ТОВ "ПМК №19" на порушення позивачем досудового порядку врегулювання спору, що є підставою для відмови у позові, виходячи з наступного.

За приписами частин першої, другої ст. 222 ГК України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до частини першої ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Досудове врегулювання господарських спорів - це послідовний комплекс дій направлений на безпосереднє вирішення спорів між підприємствами та організаціями з приводу порушених майнових прав і законних інтересів який застосовується до порушення судової процедури. Цей добровільний порядок врегулювання спору реалізується у формі претензійного провадження в який не втручається суд, і він не є стадією господарського процесу. Його використання є правом, а не обов`язком суб`єктів господарських правовідносин, оскільки встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації конституційного права на судовий захист.

Сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Спосіб захисту свого порушеного права шляхом досудового врегулювання спору не є обов`язковим до правовідносин, що складаються між сторонами, оскільки право особи на звернення до суду передбачено статтею 55 Конституції України, статтями 15,16 Цивільного кодексу України та відповідними нормами Господарського процесуального кодексу, а тому зобов`язання особи перед зверненням до суду скористатися даним способом захисту своїх прав є порушенням Конституції та інших нормативно-правових актів України.

Даної позиції дотримується Конституційний Суд України, який в своєму Рішенні від 09.07.2002 № 15-рп/2002 дав роз`яснення застосування способу захисту свого порушеного права шляхом досудового вирішення спору. Так, зокрема Конституційний Суд України зазначив, що можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору; обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист; обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Чинне національне законодавство не встановлює обов`язкового досудового врегулювання спору як безумовної передумови для звернення особи, яка вважає, що її права були порушені, невизнані або оспорені іншою особою, із позовом до суду.

У той же час, навіть за наявною обов`язковою умовою того чи іншого господарського договору про досудове врегулювання спору, не є підставою для обов`язкового проходження такої позасудової процедури до пред`явлення відповідного позову до суду.

Відповідно до ст.19 ГПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Суд звертає увагу на ч.2 ст.19 ГПК України, в якій визначено, що особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

За таких обставин, безпосереднє пред`явлення Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" позову до господарського суду з метою захисту порушених прав не є і не може бути підставою ані для залишення такого позову без розгляду, його повернення, ані для відмови у задоволенні позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, що порушення позивачем досудового порядку вирішення спору є підставою для відмови в задоволенні позову, не приймаються судом до уваги.

Разом з тим, перевіривши виконаний позивачем розрахунок плати за скид понад нормативно забруднених стічних вод суд встановив, що такий розрахунок виконаний невірно, з порушенням умов укладеного між сторонами Договору та п.6.8 Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м.Кривого Рогу.

Як слідує з п.1.4 Договору, на об`єктах водозабезпечення відповідача встановлені лічильники КВМ-32 та МТК-32.

Відповідно до п. 2.23 Договору, плата за надані послуги за наявності засобів обліку води справляється за їх показниками згідно з пунктами 10-13 Правил № 63.

В п.3.7. Договору сторони домовились, що під поняттям "недоплата вартості послуг" вони розуміють недоплату Споживачем вартості фактично спожитих послуг (зазначених в акті) понад запланованих або узгоджених на розрахунковий період з Виконавцем обсягів.

Відповідно до п.6.8 Правил №79, визначення величини плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення виробника (Рс) розраховується за формулою:

Рс = T x Qd + 5T x Qpd + Kk x T x Qpz,

де: Т - тариф, установлений з надання послуг централізованого водовідведення споживачам, віднесеним до відповідної категорії, грн/м3;

Qd - об`єм скинутих споживачем стічних вод у межах, обумовлених договором, м3;

Qpd - об`єм скинутих споживачем стічних вод понад обсяги, обумовлені договором, м3;

Qpz - обсяг скинутих стічних вод з понаднормативними забрудненнями, м3;

Кк - коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Отже, умовами п.п.2.2. та 3.7. Договору і п.6.8. Правил № 79 передбачено, що обсяг стічних вод має бути фактичним, а не середньоарифметичним за певний проміжок часу.

Як слідує з розрахунку величини додаткової плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням ТОВ "Пересувна механізована колона № 19" до системи централізованого водовідведення міста Кривого Рогу з 26 лютого по 25 травня 2020р., згідно даних служби технічної інспекції КП "Кривбасводоканал", обсяг скинутих стічних вод за лютий, березень, квітень та травень 2020р. склав: 40 м3, 40 м3, 362 м3, 33 м3 відповідно.

За результатами відбору проб 25.05.2020р. позивачем визначено обсяг скинутих стічних вод з понаднормативними забрудненнями, м3:

Qpz = 40/29х4+40+362+33/31х25 = 434,1 м3 (з 26 лютого по 25 травня 2020р.),

де: 29, 31 - кількість днів у лютому та травні 2020 року відповідно;

4, 25 - тривалість скиду стічних вод з понаднормативними забрудненнями у лютому та травні 2020 року (днів) відповідно.

Отже, за лютий та травень 2020 року обсяги стічних вод використані за підсумками всього місяця і виведено середньоарифметичне за певну кількість днів, що, по суті, не є фактичним обсягом за конкретні дні місяця.

Таким чином, у зв`язку з тим, що позивач при відборі проб не зняв фактичні показники лічильника, суд вважає, що правомірним в розрахунках позивача є нарахування плати лише за повні місяці - березень і квітень 2020 року, оскільки тільки за цей період в актах приймання-передачі послуг з централізованого водопостачання і водовідведення були зафіксовані фактичні обсяги води у кількості 40 і 362 м3 відповідно.

За наведених обставин, додаткова плата за 402 м3 (40 + 362) складає:

Рс = 6,102 х 11,904 грн/ м3 х 402 м3 = 29200,56 грн.

Отже, позовні вимоги Комунального підприємства "Кривбасводоканал" про стягнення плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до системи централізованого водовідведення є доведеними і правомірними у розмірі 29200,56 грн.

Решта вимог в цій частині в сумі 2331,69 грн. є необґрунтованими, оскільки не відповідають положенням п.п.2.2. та 3.7. Договору і п.6.8. Правил № 79, а тому підлягають відхиленню.

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення 1810,02 грн. пені, 1482,01 грн. інфляційних втрат та 452,51 грн. 3% річних.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами п.5.1.2. Договору, за несвоєчасну оплату послуг у термін, визначений п.п.3.5., 3.6. цього Договору, Споживач зобов`язаний сплатити Виробникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

На підставі пункту 5.1.2. Договору позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 07.08.2020р. по 28.01.2021р. у розмірі 1810,02 грн.

Як встановлено судом вище, відповідач мав сплатити плату за скид понад нормативно забруднених стічних вод до 06.08.2020р. включно.

Згідно з ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

За розрахунком суду (виходячи із визнаної судом суми основної заборгованості в розмірі 29200,56 грн.), пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 07.08.2020р. по 28.01.2021р. розрахована позивачем арифметично невірно та становить 1676,18 грн.

Розрахунок пені:

1) Період розрахунку: з 07.08.2020 року по 31.12.2020 року - 147 днів [Розрахункова ставка] = 6,000% (облікова ставка НБУ) х 2.000 = 12,000% [Пеня] = 29200,56 грн. (сума боргу) х 12,000% (розрахункова ставка) / 100% х 147 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 1407,37 грн.

2) Період розрахунку: з 01.01.2021 року по 28.01.2021 року - 28 днів [Розрахункова ставка] = 6,000% (облікова ставка НБУ) х 2.000 = 12,000% [Пеня] = 29200,56 грн. (сума боргу) х 12,000% (розрахункова ставка) / 100% х 28 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 268,81 грн.

Отже, вимоги в цій частині є обґрунтованими в розмірі 1676,18 грн. Решта вимог в сумі 133,84 грн. підлягають відхиленню.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналогічні положення узгоджені сторонами в 5.1.1. Договору.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 1482,01 грн. інфляційних втрат та 452,51 грн. 3% річних за період з вересня 2020 року по грудень 2020 року.

Суд перевірив здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та зауважує, що його здійснено невірно.

Так за розрахунком суду належною до стягнення сумою збитків від інфляції є:

У період з 01.09.2020 року по 31.12.2020 року індексація на суму 29200,56 грн. [Сукупний індекс інфляції] = 100,50% х 101,00% х 101,30% х 100,90% = 103,750% (за період Вересень 2020 - Грудень 2020) [Інфляційні нарахування] = 29200,56 грн. (сума боргу) х 103,750% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 29200,56 грн. (сума боргу) = 1095,02 грн.

Отже, вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 1095,02 грн. інфляційний втрат. У задоволенні решти вимог в сумі 386,99 грн. слід відмовити.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що останній також здійснено арифметично невірно.

За розрахунком суду належною сумою 3% річних є:

Період розрахунку: з 01.09.2020 року по 31.12.2020 року - 122 днів [Проценти] = 29200,56 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 122 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 292,01 грн.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 292,01 грн., решта вимог в цій частині в сумі 160,50 грн. судом відхиляються.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

В даному випадку позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який відповідає тим, що передбачені законодавством, та забезпечить відновлення порушеного права позивача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, нормативно та документально доведеним, та підлягає частковому задоволенню.

Так з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №19" на користь позивача Комунального підприємства "Кривбасводоканал" підлягає стягненню заборгованість з плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до системи централізованого водовідведення у розмірі 29200,56 грн., інфляційних втрат у розмірі 1095,02 грн., 3% річних у розмірі 292,01 грн. та 1676,18 грн. пені. У задоволенні решти позову суд відмовляє за необґрунтованістю.

При зверненні до суду із даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн. на підставі платіжного доручення № 5711 від 19.01.2021р.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені частково, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" (73000, м. Херсон, вул. Кольцова, буд. 57; ) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6а, ідентифікаційний код: 03341316) - 29200 (двадцять дев`ять тисяч двісті) грн. 56 коп. заборгованості з плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до системи централізованого водовідведення, 1095 (одну тисячу дев`яносто п`ять) грн. 02 коп. інфляційних втрат, 292 (двісті дев`яносто дві) грн. 01 коп. 3% річних, 1676 (одну тисячу шістсот сімдесят шість) грн. 19 коп. пені, 2076 (дві тисячі сімдесят шість) грн. 12 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Судові витрати в сумі 193,88 грн. покласти на позивача.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено і підписано 06.05.2021р.

Суддя М.Б. Сулімовська